РІШЕННЯ
Іменем України

14 вересня 2026 року 
м. Київ

справа №800/376/13
адміністративне провадження № П/990/236/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шишова О. О.,
суддів: Васильєвої І.А., Гончарової І.А.,Олендера І.Я., Яковенка М. М., 
розглянувши в порядку письмого провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 800/376/13 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Верховної Ради України про визнання незаконною та скасування Постанови Верховної Ради України від 23 травня 2013 року № 311-VII «Про звільнення суддів».,
УСТАНОВИВ:
Рух справи. 
1. У червні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Вищого адміністративного суду України (далі - ВАСУ) як суду першої інстанції позов до Верховної Ради України (далі - ВРУ, Рада, парламент), у якому просили визнати незаконною та скасувати Постанову ВРУ від 23 травня 2013 року № 311-VІІ «Про звільнення суддів» (далі - Постанова № 311-VІІ), якою вони були звільнені з посад суддів за порушення присяги судді відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 126 Конституції України (у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року).
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорювані рішення прийняті всупереч вимогам Конституції України, Законів України від 15 січня 1998 року № 22/98-ВР «Про Вищу раду юстиції» (далі -Закон № 22/98-ВР) та від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі -Закон № 2453-VI). Крім того, позивач наголошував, що він був позбавлений можливості виступити на засіданні парламенту, надати пояснення та навести аргументи на свій захист, що призвело, на його думку, до ухвалення Радою протиправного рішення щодо нього.
3. Постановою ВАСУ від 28 серпня 2013 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ВРУ про визнання незаконною та скасування Постанови № 311-VІІ.
4. Не погодившись із рішенням Вищого адміністративного суду України від 28 сепрня 2013 року, ОСОБА_1 подав до Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) заяву проти України, в якій скаржився: за пунктом 1 статті 6 Конвенції - на те, що порядок звільнення був несумісним з принципами незалежного та безстороннього суду, а подальший перегляд справи судом був недостатнім для виправлення цих недоліків; за статтею 8 Конвенції - на те, що приватне життя зазнало суттєвої шкоди внаслідок звільнення за «порушення присяги».
5. 27 листопада 2025 року Суд ухвалив остаточне рішення у справі «Козак та інші проти України»(Kozak andothers v. Ukraine), зокрема, за заявою ОСОБА_1 № 54738/13, яким постановив, що Україна порушила стосовно позивача: пункт 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з недотриманням принципу незалежного та безстороннього суду, а також недостатністю подальшого перегляду справи судом; статтю 8 Конвенції, якою кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя.
6. 22 грудня 2025 року до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравець Р. Ю., про перегляд постанови ВАСУ від 28 серпня 2013 року на підставі пункту 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
7. Постановою Великої Палати від 30 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кравець Ростислав Юрійович, про перегляд за виключними обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2013 року в адміністративній справі № П/800/376/13- задоволено.
7.1. Постанову Вищого адміністративного суду України від 28 серпня 2013 року щодо ОСОБА_1 скасовано, а справу щодо нього передано на новий розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
8. Ухвалою від 15 червня 2026 року Верховний Суд прийняв справу до свого провадження та призначив справу до розгляду на 30 липня 2026 року.
9. 28 липня 2026 року на адресу Верховного Суду надійшли пояснення від ВРУ у справі №800/376/13. ВРУ зазначила, що відповідно до законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, обов`язкової присутності судді на пленарному засіданні ВРУ під час розгляду питання про його звільнення з посади судді у зв`язку з порушенням присяги не передбачено.
Позивач на засідання ВРУ, на якому вирішувалося питання про її звільнення, не з`явився, але про дату його проведення був повідомлений, тож питання щодо його звільнення ВРУ розглянула без нього.
Також відповідач зазначив, що під час обговорення та ухвалення оспореної Постанови діяв відповідно до Регламенту і в межах своєї компетенції. Оцінювати обставини, які зазначено у поданні ВРЮ і які лягли в основу рішення про порушення позивачем присяги судді, ВРУ не могла. 
З урахуванням наведеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
10. Протокольною ухвалою Верховний Суд ухвалив розглядати справу у порядку письмого проваддження. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
11. Указом Президента України від 14 грудня 2005 року ОСОБА_1 , призначений строком на п`ять років суддею Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
12. Постановою ВРУ від 13 січня 2011 року № 2934-VІ «Про обрання суддів» ОСОБА_1 був обраний суддею Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області безстроково.
13. У провадженні суддів Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була кримінальна справа щодо обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених пунктом 7 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_6 - у скоєнні злочинів, передбачених частиною першою та другою статті 296 КК, ОСОБА_7 - у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК, ОСОБА_8 - у скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК. 
14. Цю кримінальну справу неодноразово розглядали різні судові інстанції. Криворізький районний суд Дніпропетровської області вироком від 23 червня 2011 року визнав ОСОБА_9 винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктом 7 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 263 КК, і на підставі частини першої статті 70 вказаного Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначив покарання - 14 років позбавлення волі; ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою та другою статті 296 КК, і на підставі частини першої статті 70 КК остаточно призначив покарання - 3 роки позбавлення волі; ОСОБА_7 і ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК та призначив кожному з них окремо покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 цього Кодексу їх звільнено від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки.
15. Ухвалою від 7 вересня 2011 року Апеляційний суд Дніпропетровської області вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2011 року скасував, а справу направив на новий судовий розгляд.
16. 21 березня 2012 року колегія суддів Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ухвалили вирок, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених статтею 118 (умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця), частиною першою статті 263, частиною другою статті 296 КК, і призначено покарання відповідно до частини першої статті 70 КК у виді 3 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК його було звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію в 2011 році» його звільнено від призначеного покарання; ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 296, частиною другою статті 296 КК, та на підставі частини першої статті 70 КК призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування якого на підставі статті 75 вказаного Кодексу він був звільнений з випробувальним строком на 2 роки, від призначеного покарання був звільнений на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію в 2011 році»; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК, кожному з них окремо призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК кожного з них звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки.
17. Суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 написала окрему думку щодо вироку суду, в якій, зокрема, вказала, що дії ОСОБА_9 стосовно потерпілого ОСОБА_10 повністю охоплюються частиною другою статті 115, частиною четвертою статті 296, частиною першою статті 263 КК.
18. 03 липня 2012 року Апеляційний суд Дніпропетровської області постановив вирок, яким скасував вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2012 року в частині кваліфікації дій ОСОБА_9 і призначення засудженому покарання. ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктом 7 частини другої статті 115, частиною першою статті 263, частиною четвертою статті 296 КК України, на підставі частини першої статті 70 даного Кодексу призначено йому покарання у виді 14 років позбавлення волі; ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 296, частиною другою статті 296 КК України, на підставі частини першої статті 70 цього Кодексу призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» його звільнено від призначеного покарання; ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 296 КК, призначено кожному з них окремо покарання - 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 75 КК їх звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. В іншій частині вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2012 року залишено без змін.
19. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 19 лютого 2013 року змінив вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 липня 2012 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та виключив з мотивувальної частини вироку рішення суду про скоєння ОСОБА_6 злочинів у стані алкогольного сп`яніння та визнання цієї обставини такою, що обтяжує покарання; у частині призначення покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначив, що необхідно вважати їх засудженими до покарання, визначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2012 року.
20. 26 березня 20212 року до ВРЮ надійшло депутатське звернення напродного депутата України ОСОБА_11 щодо порушення суддями Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 норм чинного законодавства під час розгляду ними кримінальної справи № 1-668/11.
21. 12 вересня 2012 року, за результатами перевірки відомостей, зазначених у зверненнях та скаргах, член ВРЮ ОСОБА_13 , звернувся до ВРЮ з пропозицією про внесення подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги.
22. 16 жовтня 2012 року Секція ВРЮ з питань призначення суддів на посади та звільнення їх з посад на засіданні дійшла висновку рекомендувати ВРЮ прийняти рішення про внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
23. 16 жовтня 2012 року ВРЮ, за результатами розгляду цього висновку, прийняла рішення № 1158/0/15-12 про внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги.
24. ВРЮ дійшла висновку, що суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 під час розгляду кримінальної справи № 1-668/11 допустив несумлінність, недбалість, порушив вимоги чинного законодавства України, що викликає сумнів у його неупередженості та об`єктивності та свідчить про порушення вказаним суддею присяги судді.
25. Ухвалюючи рішення від 16 жовтня 2012 року ВРЮ виходила з того, що постановлення суддею Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 такого вироку призвело до настання негативних наслідків. Зокрема, внаслідок порушення норм процесуального права щодо оцінки доказів та матеріального права в частині призначення покарання підсудним ОСОБА_9 , ОСОБА_6 було постановлено занадто м`який вирок. У зв`язку з цим вказані підсудні мали можливість уникнути відповідальності за скоєні ними злочини, що призвело до обурення громадськості. Постановлений вирок суду набув досить широкого розголосу по всій території України, оскільки обставини кримінальної справи були висвітлені у засобах масової інформації, що призвело до підриву авторитету судової влади. Наведене свідчить, що суддя ОСОБА_1 несумлінно поставився до виконання своїх обов`язків, необ`єктивно та упереджено розглянув кримінальну справу, проігнорував вимоги кримінально-процесуальних норм, чим порушив присягу судді.
26. 18 жовтня 2012 року ВРЮ внесла до ВРУ подання № 67/0/12-12 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги.
27. 23 травня 2013 року Верховною Радою Укарани прийнято постнову № 311-VII «Про звільнення суддів», якою відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 126 Конституції України (у редакції, чинній до 30 вересня 2016 року) звільнила з посад суддів Довгинцівського районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Висновки Суду
28. За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
29. Відповідно до статті 131 Конституції України (тут і далі - в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) в Україні діє Вища рада юстиції, до відання якої належить, з-поміж іншого, внесення подання про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад (пункт 1 частини першої статті 131).
30. Перелік підстав, за наявності яких суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, закріплено у частині п`ятій статті 126 Конституції України. Однією з них є порушення суддею присяги (пункт 5).
31. Відповідно до частин другої, третьої статті 105 Закону № 2453-VI (тут і далі - в редакції цього Закону, яка була чинною на дату прийняття оскаржених рішень) факти, які свідчать про порушення суддею присяги, мають бути встановлені Вищою кваліфікаційною комісією суддів України або Вищою радою юстиції.
32. Звільнення судді з посади на підставі порушення ним присяги судді відбувається за поданням Вищої ради юстиції після розгляду цього питання на її засіданні відповідно до Закону України «Про Вищу раду юстиції».
33. За частиною п`ятою статті 105 Закону № 2453-VI на підставі подання Вищої ради юстиції Верховна Рада України приймає постанову про звільнення судді з посади.
34. Відповідно до частини першої статті 32 Закону № 22/98-ВР (тут і далі - в редакції цього Закону, яка була чинною на дату прийняття оскаржених рішень) питання про звільнення судді з підстав, передбачених пунктами 4 - 6 частини п`ятої статті 126 Конституції України (порушення суддею вимог щодо несумісності, порушення суддею присяги, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього), Вища рада юстиції розглядає після надання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідного висновку або за власною ініціативою.
35. За частиною другою цієї статті порушенням суддею присяги є:
вчинення ним дій, що порочать звання судді і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності судових органів;
незаконне отримання суддею матеріальних благ або здійснення витрат, що перевищують доходи такого судді та членів його сім`ї;
умисне затягування суддею строків розгляду справи понад терміни, встановлені законом;
порушення морально-етичних принципів поведінки судді.
36. Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону № 22/98-ВР суддя, справа якого розглядається, та/або його представник мають право надавати пояснення, ставити запитання учасникам засідання, висловлювати заперечення, заявляти клопотання і відводи.
37. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 32 Закону № 22/98-ВР запрошення судді, справа якого розглядається, є обов`язковим. У разі неможливості взяти участь у засіданні Вищої ради юстиції з поважних причин суддя, справа якого розглядається, може надати по суті порушених питань письмові пояснення, які долучаються до матеріалів справи. Письмові пояснення судді виголошуються на засіданні Вищої ради юстиції в обов`язковому порядку. Повторне нез`явлення такого судді є підставою для розгляду справи за його відсутності.
38. Рішення щодо внесення Вищою радою юстиції подання про звільнення судді відповідно до пунктів 4, 5 та 6 частини п`ятої статті 126 Конституції України приймається більшістю голосів членів від конституційного складу Вищої ради юстиції.
39. Відповідно до частини першої статті 111 Закону № 2453-VI порядок розгляду питання та прийняття Верховною Радою України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, встановлюється цим Законом та Регламентом Верховної Ради України.
40. За частиною другою статті 111 Закону № 2453-VI питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, розглядається на пленарному засіданні Верховної Ради України без висновку комітетів Верховної Ради України та будь-яких перевірок.
41. Відповідно до частин третьої-шостої статті 111 Закону №2453-VI розгляд питання про звільнення з посади судді, обраного безстроково, на пленарному засіданні Верховної Ради України починається з доповіді Голови Вищої ради юстиції або члена Вищої ради юстиції, який діє за його дорученням.
42. Рішення про звільнення з посади судді приймається більшістю від конституційного складу Верховної Ради України і оформляється постановою Верховної Ради України.
43. У разі неодержання кількості голосів народних депутатів України, передбачених частиною четвертою цієї статті, щодо звільнення з посади судді, обраного безстроково, проводиться повторне голосування.
44. Повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.
45. Відповідно до пункту 2 статті 6 Регламенту ВРУ на пленарне засідання Верховної Ради можуть бути запрошені особи, присутність яких необхідна під час розгляду питань порядку денного, а також особи, запрошені народними депутатами. Заяви для оформлення дозволу на присутність осіб, запрошених народним депутатом, подаються ним до Апарату Верховної Ради не пізніш як за день до пленарного засідання Верховної Ради. У день пленарного засідання дозвіл на присутність осіб, запрошених народним депутатом, надається Головою Верховної Ради України або Першим заступником чи заступником Голови Верховної Ради України.
46. Згідно зі статтею 216 Регламенту ВРУ Верховна Рада звільняє з посад суддів Конституційного Суду України та суддів, обраних безстроково, відповідно до частин п`ятої, шостої статті 126 Конституції України, статті 23 Закону України «Про Конституційний Суд України» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
47. Позивач оспорює Постанову ВРУ, якою його звільнено з посади судді за порушення присяги. Обставини, які покладено в основу висновку ВРЮ про наявність в діях судді ОСОБА_1 ознак порушення присяги, викладено у рішенні ВРЮ від 16 жовтня 2012 року №1158/0/15-12, на підставі якого ВРУ ухвалила оспорену Постанову.
48. Законність вказаного рішення ВРЮ та подання ВРЮ від 18 жовтня 2012 року №67/0/12-12 про звільнення її з посади судді зазначеного суду за порушення присяги було предметом судового розгляду в адміністративній справі № 800/346/17 (9991/1182/12) за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ВРЮ. У цьому позові вони просили: 1) визнати незаконним та скасувати рішення ВРЮ від 16 жовтня 2012 року №1158/0/15-12 в частині внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посад суддів Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги; 2) визнати незаконним та скасувати подання ВРЮ від 18 жовтня 2012 року № 67/0/12-12 про звільнення їх з посад суддів зазначеного суду за порушення присяги.
49. Постановою від 28 лютого 2013 року у справі П/9991/1182/12 Вищий адміністративний суд України відмовив у задоволенні вказаного позову.
50. 19 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Великої Палати Верховного Суду про перегляд за виключними обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2013 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку зі встановленням ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення цієї справи судом.
51. Велика Палата Верховного Суду постановою від 28 травня 2026 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2013 року у справі № П/9991/1182/12 задовольнила.
52. Постанову Вищого адміністративного суду України від 28 лютого 2013 року скасувала в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 , а справу передала на новий розгляд в цій частині до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
53. Рішенням від 06 липня 2026 року Верховний Суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення ВРЮ від 16 жовтня 2012 року №1158/0/15-12 в частині внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги. У решті позовних вимог відмовив.(справа  №800/346/17 (9991/1182/12).
54. До такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на встановлені Судом порушення вимог статей 6, 8 Конвенції при розгляді справи позивача ВРЮ та Вищим адміністративним судом України, а також з покликанням на приписи підпункту «б» частини третьої статті 10 Закону № 3477-IV.
55. Також у вказаній справі Верховний Суд зауважив, що рішення про часткове задоволення позову прийнято не з підстав, які зазначав позивач, а відповідно до приписів Закону № 3477-IV з метою належного виконання рішення Суду у справі «Куликов та інші проти України», «Олександр Волков проти України» шляхом повторного розгляду справи у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Суду у справах проти України та з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції.
56. Колегія суддів зазанчає, що рішення від 06 липня 2026 року Верховного Суду набрало законної сили 06 серпня 2026 року.
57.ВРЮ як орган, який відповідно до статті 131 Основного Закону (у попередній редакції) вносив подання про звільнення суддів з посади, реалізував стосовно позивача це право/компетенцію і вніс до ВРУ як органу, який обирав позивача на посаду судді безстроково, подання про її звільнення за порушення присяги.
58. Треба зауважити, що у цих правовідносинах ВРУ не була тим органом, який міг перевіряти дії судді, оцінювати їх та/чи обирати/застосовувати вид відповідальності. До конституційної реформи (щодо правосуддя) це було компетенцією виключно ВРЮ, яка внесла до ВРУ подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді, адже за процедурою, чинною до 30 вересня 2016 року, суддю, обраного безстроково, міг звільнити орган, який його обрав - ВРУ.
59. Між тим, вид відповідальності щодо позивача обрала/застосувала ВРЮ своїм рішенням від 16 жовтня 2012 року №1158/0/15-12, тоді як відповідач реалізував свої конституційні повноваження щодо звільнення суддів, обраних безстроково.
60. Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
61. З урахуванням наведеного, а також зважаючи на висновки Суду у справі «Куликов та інші проти України» колегія суддів дійшла висновку, що позаяк рішення ВРЮ від 16 жовтня 2012 року №1158/0/15-12 «Про внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посад суддів Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги та затвердження результатів перевірки стосовно судді цього ж суду ОСОБА_4 » в частині внесення подання до ВРУ про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги скасовано як протиправне судовим рішенням, яке набрало законної сили, то Постанову в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді, яку ВРУ ухвалила на підставі зазначеного подання ВРЮ теж треба скасувати як протиправну.
62. Під час нового розгляду справи № 800/376/13 Верховний Суд розглядав позовні вимоги тільки стосовно ОСОБА_1 . З огляду на правові підстави для нового розгляду справи, а також з урахуванням наведених мотивів щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
63. Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
вирішив:
1. Позов ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Верховної Ради України № 311-VII від 23 травня 2013 року «Про звільнення суддів» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за порушення присяги.
3. Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя О. О. Шишов
Судді І.А. Васильєва 
І.А. Гончарова
І.Я. Олендер
М. М. Яковенко