2/134/854/2026 
Справа № 134/1945/25
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
07 вересня 2026 року     Крижопільський районний суд          Вінницької області

в складі: головуючого - судді:  Зарічанський В.Г.
з участю секретаря: Балух О.В.
позивача: ОСОБА_1 

розглянувши в спрощеному судовому провадженні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.           Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком.    На даний час він навчається на 1 курсі денної контрактної форми навчання Вінницького національного технічного університету IV рівня акредитації, кінцевий термін навчання 30 червня 2029 року. Самостійних заробітків він не має, оскільки весь вільний час віднімає навчання і тому потребує матеріальної допомоги. Основні витрати йдуть на харчування, проживання, проїзд до місця навчання.       Відповідач аліментів на його утримання не сплачує в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не дає. Відповідач є працездатним та здоровим. Матеріальне становище відповідача є достатнім для того, щоб він міг допомагати йому матеріально на період його навчання.        Тому просив суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі всіх видів заробітку відповідача, щомісячно до закінчення навчання з моменту звернення до суду, а також стягнути судові витрати.       Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2026 року було скасоване заочне рішення суду від 17.02.2026 та призначено справу до нового розгляду.               Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоольнити позов.             Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в своїх запереченнях вказав, що є військовослужбовцем, виконує обов`язки з оборони держави. Його грошове забезпечення є основним засобом до існування, з якого він також несе витрати на забезпечення власної життєдіяльності в умовах служби. Встановлення аліментів у розмірі 1/4 доходу не враховує його особистих витрат, пов`язаних із тривалим перебуванням на військовій службі, що ставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Окрім того, на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до судового наказу Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2026 року у справі № 126/37/26). Даним судовим наказом з нього вже стягуються аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Таким чином, сумарно за двома судовими рішеннями з його доходів фактично стягується 50% грошового забезпечення (1/4 на користь першої дитини та 1/4 на користь другої). 
Зменшення розміру аліментів на його користь до 1/8 частини дозволить виконати вимоги закону щодо рівності прав усіх дітей та забезпечити належний рівень життя для кожного з них.          Крім того, зазначає, що на момент розгляду справи судом першої інстанції позивач не надав жодних доказів того, що він вживав заходів до самозабезпечення, зокрема шляхом працевлаштування у вільний від навчання час.     Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , де в свідоцтві про народження батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .    На даний час позивач ОСОБА_1 навчається 1 курсі денної контрактної форми навчання Вінницького національного технічного університету IV рівня акредитації, кінцевий термін навчання 30 червня 2029 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 03.11.2025.          Згідно довідки № 14-1567 від 06.08.2026 виданої Вінницьким національним технічним університетом ОСОБА_1 , про те що, за 2025-2026 навчальні роки, сплачено за навчання за контрактом 38000,00 тис.       Згідно характеристики Городківського ліцею № 2 Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_1 проживає з бабусею та дідусем, які про нього дбають. Мати ОСОБА_5 участі у вихованні та утриманні сина участі не бере.    Згідно довідки наданої відповідачем форма 5, встановлено, що останній перебуває на військовій службі.            Відповідно до судового наказу №126/37/26 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).      Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.      Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.          Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.               Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.    Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.              Статтею 182 СК України встановлено, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.        Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.            Відповідно до частини третьої статті 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.       У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).      У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.   Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.   Згідно з приписами статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.             При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси сторін, їх матеріальний, сімейний стан та стан здоров`я.          Вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд бере до уваги, що обов`язок утримувати повнолітню дитину на період навчання мають нести однаково як батько, так і матір дитини.
З огляду, шо на утриманні відповідача є ще на утриманні одна неповнолітня дитина, що позивач не надав жодних доказів того, що він вживав заходів до самозабезпечення, зокрема шляхом працевлаштування у вільний від навчання час, суд вважає, що відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦПК України) аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення дитиною 23 річного віку, є достатніми та забезпечать інтереси дитини.        З огляду на зазначене, позов про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.     Щодо розподілу судових витрат.         Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи і серед іншого, витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.      Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.              За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.  Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки він є звільнений від цих витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».          Таким чином, оскільки позов задоволено частково, то відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 878 грн. 60 коп. пропорційно до задоволених вимог.          Крім того, позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 3000,00 грн.        На підставі ст.182,191,199,200 СК України, керуючись ст.ст. 76-81,89,137,141,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.            Стягувати із ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на його утримання, в розмірі 1/6 частини доходів, щомісячно з моменту звернення рішення до суду, тобто з 09 грудня 2025 року та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2029 року.       Стягнути із ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 878 грн. 60 коп.      Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.  Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.            Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.              Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.             Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:   Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .            Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .  Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2026 року.

Суддя