Справа: 164/773/26 
п/с 2/164/994/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року.         Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючої – судді Токарської І.С.,
з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним позовом.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , по смерті якої залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . 02 березня 1998 року від імені ОСОБА_2 був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно вона заповіла онуці ОСОБА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом був син спадкодавця - ОСОБА_3 , однак він спадщину не прийняв і ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Інших спадкоємців немає. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачці було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, а тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.
Відповідач Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направила, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. 
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , від імені якої 02 березня 1998 року було посвідчено заповіт, згідно з яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9 -10).
Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2021-2025 роки та довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради Волинської області № 2 Годомичівського старостинського округу № 67 від 20 березня 2026 року вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкодавець ОСОБА_2 до дня смерті постійно була зареєстрована за вказаною адресою разом із сином ОСОБА_3 (а.с. 14-16).
Згідно з висновком Маневицького архітектурно – планувального підприємства від 09 квітня 2026 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_1 , відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 17).
За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.
Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом установлено, що ОСОБА_1  прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 319/02-31 від 10 квітня 2026 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Відповідно до повідомлення Волинського обласного державного нотаріального архіву Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 377/01-17 від 23 червня 2026 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа № 350 за 2009 рік, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа № 291 за 2010 рік. 28 жовтня 2010 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем право власності на вказане спадкове майно.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , як на спадкове майно по смерті ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Представник позивача - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач – Колківська селищна рада Волинської області, адреса: 44661, сел. Колки Луцький район Волинська область, вул. Грушевського, 42.

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2026 року.

Суддя
Маневицького районного суду        
Волинської області       І.С. Токарська