^_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/21693/25
Провадження № 2/947/287/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Петрової А.М.,
представника позивача – Попової О.А.,
представників відповідачів – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» та ОСОБА_2 , треті особи – державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов Ігор Олександрович, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ» та ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2025 року представник позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попова Олена Анатоліївна звернулася до суду з позовом, в якому просила ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігора Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42166884 від 20.07.2018 19:11:31, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, пляж «Курортний-3», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 190,8 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»; витребувати нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2318613851101), з незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» (Код ЄДРПОУ 22499661); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 16 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.07.2025 року на 10.30 год.
Одночасно з подачею позовної заяви, представник позивача надала заяву, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м. Також просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нерухомим майном - нежитловими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м.; заборонити ОСОБА_2 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження нежитловими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м., в тому числі проникати та входити до вказаного нерухомого майна, укладати договори щодо оренди нерухомого майна, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій; заборонити ОСОБА_2 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав Приватного підприємства «Білі Шатри» та його представників у володінні та користуванні нежитловими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м.
Ухвалою суду від 16 червня 2025 року заяву представника позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попової Олени Анатоліївни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі, – задоволено частково. Накладено арешт на нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нерухомим майном – нежитловими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м. В решті вимог – відмовлено.
Ухвалою суду від 24 липня 2025 року витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради: належним чином завірені копії та скан-копії матеріалів реєстраційної справи щодо нерухомого майна - нежитлова будівля, пляж «Курортний-3», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею -190,8 кв.м.; належним чином завірені копії та скан-копії матеріалів реєстраційної справи щодо нерухомого майна - нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_3 ; належним чином завірені копії та скан-копії матеріалів реєстраційної справи щодо нерухомого майна - нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м. Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного підготовчого засідання, призначеного на 12.09.2025 року о 10.30 годині.
14.08.2025 року засобами поштового зв`язку від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли матеріали реєстраційної справи.
22.08.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_5 надійшов Відзив на позовну заяву, в якому представник просила у задоволенні позову відмовити.
11.09.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попової Олени Анатоліївни надійшло клопотання, в якому вона просила приєднати до матеріалів справи наступні документи: клопотання про надання дозволу на розголошення відомостей кримінального провадження №12021162480002132 від 22.07.2025 року; лист старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, майора поліції Волошенюк М.В. за вих.№113566-2025 від 23.07.2025 року; постанову про часткове розголошення відомостей досудового розслідування від 23.07.2025 року; клопотання ОСОБА_6 від 22.07.2025 року у кримінальному провадженні №12021162480002132; лист старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, майора поліції Волошенюк М.В. за вих.№113554-2025 від 23.07.2025 року; запит старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області Маргарити Волошенюк в ТОВ «Експрес Мейл» №60-св-177 від 11.02.2022 року; лист ТОВ «Експрес Мейл» за вих. №1059-К від 15.08.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 11.05.2023 року у кримінальному провадженні №12021162480002132.
Ухвалою суду від 12.09.2025 року витребувано з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» належним чином завірену копію Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, що був укладений 20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») відносно Кредитного договору №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року ОСОБА_8 , з усіма додатками до нього. Витребувано у Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» належним чином завірені копії наступних документів: Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, що був укладений 20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») відносно Кредитного договору №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року ОСОБА_8 , з усіма додатками до нього; Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, що був укладений 20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ відносно Кредитного договору №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року ОСОБА_8 , з усіма додатками до нього. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» належним чином засвідчену копію Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, що був укладений 20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ відносно Кредитного договору №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року ОСОБА_8 , з усіма додатками до нього. Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного підготовчого засідання, призначеного на 30.10.2025 року о 14.00 годині.
02.10.2025 року засобами поштового зв`язку від АТ «КОМІНБАНК» надійшли витребувані докази.
03.10.2025 року засобами поштового зв`язку від Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» надійшли витребувані докази.
30.10.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попової Олени Анатоліївни надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву.
За клопотанням представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» – Гайдай Яніни Федорівни для ознайомлення з матеріалами справи підготовче судове засідання, призначене на 30.10.2025 року о 14.00 годині, було відкладено до 14.11.2025 року до 11.00 год.
14.11.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попової Олени Анатоліївни надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.
За клопотанням представника позивача, підготовче судове засідання, призначене на 14.11.2025 року на 11.00 год. було відкладено до 05.12.2025 року до 10.30 год.
04.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника ТзОВ «Він Фінанс» надійшла заява, в якій повідомлено, що 18.10.2021 року між ТОВ «Дірект Технолоджі» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір суборенди, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» отримало за плату у строкове користування складське приміщення за адресою м. Київ, Деснянський район, вул. Електротехнічна 47-Г. На зазначеній адресі зберігалась велика кількість документів, в тому числі Договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, що був укладений 20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ.» 25.07.2024 року внаслідок наказу про зміну назви Товариства було перейменовано ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс». 25.10.2025 року за приблизно о 03.40 год. за адресою м. Київ, вул. Героїв Енергетиків 47 внаслідок комбінованої повітряної атаки країни агресора рф під час обстрілу було пошкоджено та зруйновано складське приміщення, яке орендувало ТОВ «Дірект Технолоджі». Зазначена інформація зафіксована в Талоні-повідомленні єдиного обліку № 77554 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.10.2025 року. Додатково зазначене підтверджується актом ДСНС, в якому районне управління підтверджує факт пожежі та надає копію акту про пожежу. У зв`язку з зазначеними обставинами було знищено документи, в тому числі витребувані ухвалою від 12.09.2025 року по справі № 947/21693/25, через що відсутня можливість надати витребувані документи.
04.12.2025 року на електронну пошту суду від представника третьої особи ОСОБА_3 – Бабчука Степана Ярославовича надійшла заява про відкладення підготовчого судового засідання та надання матеріалів справи для ознайомлення.
05.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попової Олени Анатоліївни надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи: копії ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2024 року по справі №947/15592/24; копії вимоги в ГУОІ ГУНП в м. Київ, УОІ ГУНП в Одеській області щодо перевірки ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження №12021162480002132 від 29.11.2021 року; копії довідки №401-09102025/51006.
За клопотанням представника третьої особи ОСОБА_3 – ОСОБА_10 для надання можливості ознайомитися з матеріалами справи, підготовче судове засідання, призначене на 05.12.2025 року на 10.30 год., було відкладено до 15.01.2026 року до 11.00 год.
У зв`язку з відсутністю електроенергії, підготовче судове засідання, призначене на 15.01.2026 року на 11.00 год., було відкладено до 02.02.2026 року до 11.00 год.
15 січня 2026 року на електронну пошту суду від представника третьої особи ОСОБА_3 – Бабчука Степана Ярославовича надійшла заява про відвід судді по цивільній справі №947/21693/25. Заяву була передана судді 16.01.2026 року, тобто після судового засідання, яке призначалося на 15.01.2026 року.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року визнано відвід, заявлений представником третьої особи ОСОБА_3 – Бабчуком Степаном Ярославовичем про відвід судді по цивільній справі №947/21693/25, – необґрунтованим. Передано заяву представника третьої особи ОСОБА_3 – Бабчука Степана Ярославовича про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Куриленко Оксани Михайлівни для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про відвід судді було розподілено судді Петренку В.С.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року у задоволені заяви представника третьої особи ОСОБА_3 – Бабчука Степана Ярославовича про відвід судді Куриленко О.М. по цивільній справі №947/21693/25 відмовлено.
Протокольною ухвалою від 02.02.2026 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 03.03.2026 року на 14.00 год.
03.03.2026 року через систему «Електронний суд» від представника третьої особи ОСОБА_3 – Бабчука Степана Ярославовича надійшла заява про відкладення судового засідання.
У зв`язку з неявкою відповідача – Волошкової Юлії Станіславівни, судове засідання, призначене на 03.03.2026 року на 14.00 год., було відкладено до 03.04.2026 року до 10.00 год.
03.04.2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» – Гайдай Яніни Федорівни надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, призначене на 03.04.2026 року до 10.00 год. було відкладено до 24.04.2026 року до 10.00 год.
Для ознайомлення з матеріалами справи, судове засідання, призначене на 24.04.2026 року до 10.00 год., було відкладено до 29.05.2026 року до 10.00 год.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» – Попова Олена Анатоліївна, у судовому засіданні, призначеному на 30.07.2026 року, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» – Гайдай Я.Ф. просила у задоволенні позову відмовити.
Інші сторони у судове засідання не з`явилися, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 30.04.1996 року між Представництвом з управління комунальною власністю Одеської міської ради та Товариством покупців членів трудового колективу магазинів №34 та №49 виробничо-господарської асоціації «Фонтан» був укладений Договір купівлі-продажу, згідно якого Товариство придбало право власності на орендоване майно розташоване за адресою: м. Одеса, 13-та станція Великого Фонтану, пляж. Указаний договір був посвідчений державним нотаріусом шостої Одеської державної нотаріальної контори, реєстр №1-1244.
Відповідно до умов п. 5 укладеного договору продаж вищезазначених об`єктів здійснений за чотириста п`ятдесят вісім мільйонів дев`ятсот сорок тисяч карбованців (валютний еквівалент дві тисячі п`ятсот українських карбованців до одного долару США по результатам торгів на Української міжбанківській валютній біржі на 27.04.1996 р.), які покупець зобов`язався перерахувати за рахунок: власних коштів триста вісім мільйонів дев`ятсот сорок тисяч карбованців, з приватизаційного рахунку №110431 в Київському відділенні АКБ «Укрсоцбанк» в м. Одесі на позабюджетний рахунок № НОМЕР_2 позабюджетного фонду приватизації Представництва з управління комунальною власністю АБ «Південний» в м. Одесі, МФО 328209 протягом тридцяти днів з дня переходу права власності; майнових сертифікатів сто п`ятдесят мільйонів карбованців з рахунку № НОМЕР_3 в Київському відділенні АКБ «Укрсоцбанк» в м. Одесі на рахунок № НОМЕР_4 в АБ «Південний» в м. Одесі протягом тридцяти днів з дня переходу права власності
13.11.1996 року у відповідності до п. 6 укладеного Договору між Представництвом з управління комунальної власності Одеської міської ради та Товариством покупців був підписаний Акт №667 про передачу майна відповідно до умов договору купівлі-продажу від 30.04.1996 р. Згідно цього акту Товариство покупців отримало павільйон магазина № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 на 13-й станції Великого Фонтану м. Одеси.
У 1996 році Товариство покупців магазинів №34 та № НОМЕР_6 було перетворене у Приватне підприємство «Білі Шатри», з місцезнаходженням у м. Одесі, 13-та станція Великого Фонтану пляж, про що свідчить п. 1.2 статуту Приватного підприємства «Білі Шатри» (перша редакція).
10.02.1999 року ПП «Білі Шатри» звернулось до ОМБТІ та РОН для складання технічного паспорта на будівлю магазину належну позивачу та розташованого на 13-й станції В.Фонтану.
01.06.1999 року ПП «Білі Шатри» звернулось до Представництва з управління коммунальною власністю Одеської міської ради з заявою про видачу свідоцтва про право власності на майно, придбане за договором купівлі-продажу №1-1294 від 30.04.1996 р.
Позивач стверджує, що 15.06.1999 року Представництво з управління комунальною власністю Одеської міської ради повідомило позивача про неможливість видачі йому свідоцтва на право власність на придбане ним майно, оскільки право власності на придбане майно реєструється у встановленому законом порядку в Одеському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості.
Представник позивач зазначає, що оскільки магазин як об`єкт нерухомості не мав поштової адреси для реєстрації його в органах ОМБТІ, ПП «Білі Шатри» у 2003 році звернулося до Київської районної адміністрації для надання поштової адреси будівлі кафе.
20.08.2003 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради своїм Розпорядженням присвоїла поштову адресу будівлі кафе ПП «Білі шатри»: м. Одеса, Пляж "Курортний- 3".
У 2006 році ПП «Білі Шатри» звернулось у органи місцевого самоврядування для оформлення належним чином права користування земельною ділянкою, що розташована під будівлею кафе.
Представник позивач зазначає, що Одеським міським управлінням земельних ресурсів у висновку по проекту відведення земельної ділянки було, як однією з умов узгодження, вказано, необхідність оформлення документів, що посвідчують право власності на будівлі та споруди.
Тому, на виконання цієї умови, ПП «Білі Шатри» звернулось до КП «ОМБТІ та РОН» з заявою про реєстрацію за підприємством будівлі кафе за адресою: м. Одеса, пляж "Курортний- 3", але позивачу в усній формі було відмовлено у реєстрації права власності на придбане за договором купівлі продажу майно.
Судом досліджено Договір купівлі-продажу від 30.04.1996 р., укладений між Представництвом з управління комунальною власністю Одеської міської ради та Товариством покупців членів трудового колективу магазинів №34 та №49 виробничо-господарської асоціації «Фонтан», а також Акт №667 від 13.11.1996 р. про передачу майна відповідно до умов договору купівлі-продажу від 30.04.1996 р.
Як вірно зазначає представник позивача, відповідно до цього акту Товариство покупців отримало, зокрема, павільйон магазин № НОМЕР_5 та №49 на 13-й станції Великого Фонтану у м. Одесі.  Однак, жодних технічних характеристик майна (площі, розташування, тощо) дані документи не містять, як не містять і поштової адреси чи конфігурації придбаного майна.
При цьому суд, оглянувши наданий у якості доказу представником позивача технічний паспорт від 10.02.1999 року, звертає увагу, що в ньому в графі адреса вказано лише 13 ст. В.Фонтану без будь-якої конкретної адреси, і зазначено про будівлю магазину під літерою А та пивний павільон - літ. Б, загальною площею 266. кв.м., в той час як в експлікації зазначено лише літера А, яка складається з залу -100кв.м., кухні - 39 кв.м., підсобного приміщення - 27, 6кв.м, загальною площею 166, кв.м., що викликає сумніви у достовірності вказаного доказу, враховуючи, що оригінал техпаспорту від 10.02.1999 року представником позивача на вимогу представника відповідача до суду наданий не був. 
Разом з тим, з Журналу №1 Реєстрації розпоряджень Київської районної адміністрації за 2003 рік вбачається, що поштова адреса - вул. Фонтанська дорога, 153 була присвоєна іншій юридичній особі - ТОВ "Біля самого моря" та до позивача взагалі не відноситься. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд також враховує відповідь Київської районної адміністрації Одеської міської ради адвокату Олені Поповій від 01.07.2026 року, згідно якої за інформацією Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради згідно витягу з Журналу №1 Реєстрації розпорджень Київської районної адміністрації за 2003 рік розпорядження про присвоєння поштової адреси будівлі кафе ПП "Білі Шатри": м. Одеса, пляж "Курортний- 3" не знайдено і в Київській районній адміністрації відсутня інформація щодо власників нерухомого майна за адресою: павільйон магазин № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 на 13-й станції Великого Фонтану м. Одеси, у зв`язку з чим надати запитувану інформацію не вбачається за можливе. 
Як стверджує сам позивач, станом на 2006 р. право власності на майно не було оформлено. Позивач не отримував свідоцтва про право власності, КП «ОМБТІ та РОН» позивачу в усній формі було відмовлено у реєстрації права власності на придбане за договором купівлі-продажу майна. Матеріали справи не містять доказів отримання свідоцтва про право власності ПП «Білі Шатри», позивачем не надано доказів на підтвердження відмови у реєстрації права власності КП «ОМБТІ та РОН».
Матеріали справи містять копію технічного паспорту станом на 14.08.2007 року. Як вбачається із даного технічного паспорту, у графі «Документи, що підтверджують право власності» зазначено рішення господарського суду Одеської області від 19.07.2006 у справі №17/165-06-6467, ухвала Господарського суду Одеської області від 13.07.2007 р. у справі №17/165-06-6467.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.07.2006, що залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2007 у справі №17/165-06-6467 за позовом Приватного підприємства «Білі шатри» до Одеської міської ради та Комунального підприємства «Одеського міського бюро технічної інвентаризації і реєстрації об`єктів нерухомості» про визнання права власності позов задоволено та постановлено: визнати за приватним підприємством «Білі шатри» /м. Одеса, 13 ст. Великого Фонтану, пляж «Курортний-3», код ЄДРПОУ 22499661/ право власності на нежитлову будівлю загальною площею 193,77 кв.м., що зазначена у технічному паспорті від 10.02.1999 року літерами «А», «Б»: літера «А» складається з приміщень: 1 – зал площею 100 кв.м., 2 – кухня площею 39,0 кв.м., 3 – підсобне площею 27,6 кв.м., літ. «Б» пивний павільйон 6,32 кв.м. яка розташована за адресою: м. Одеса, пляж «Курортний-3»; зобов`язати Комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» /м. Одеса, вул. Троїцька, 25, код ЄДРПОУ 03350290/ зареєструвати за Приватним підприємством «Білі шатри» /м. Одеса, 13 ст. Великого Фонтану, пляж «Курортний-3», код ЄДРПОУ 22499661/ право власності на нежитлову будівлю загальною площею 193,77 кв.м., що зазначена у технічному паспорті від 10.02.1999 року літерами «А», «Б»: літера «А» складається з приміщень: 1 – зал площею 100 кв.м., 2 – кухня площею 39,0 кв.м., 3 – підсобне площею 27,6 кв.м., літ. «Б» пивний павільйон 6,32 кв.м. яка розташована за адресою: м. Одеса, пляж «Курортний» 3.
Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 07.02.2008 у справі №17/165-06-6467 скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2006 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2007, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
11.04.2008 року ухвалою Господарського суду Одеської області у справі №17/165-06-6467 позовну заяву Приватного підприємства «Білі Шатри» до Одеської міської ради та Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про визнання права власності на майно залишено без розгляду, з огляду на те, що представник позивача не з`явився у судові засідання і його нез`явлення перешкоджало вирішенню спору по суті.
08.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 було укладено Кредитний договір №010/2-0-1/08-045, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 123 000,00 дол. США на споживчі цілі, терміном до 02.08.2018 року, зі сплатою 13% річних. 
У якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Приватним підприємством «Білі шатри» було укладено Іпотечний договір, посвідчений 13.02.2008 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Петрушенко Т.А., зареєстровано в реєстрі за №5-319, за яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, 13 станція Великого Фонтану, пляж «Курортний-3», що складається в цілому з нежитлової будівлі, площею – 166,6 кв.м., та пивного павільйону, площею – 24,2 кв.м., загальною площею – 190,8 кв.м. 
Заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2012 року по справі №1522/5192/12 позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , Приватного підприємства «Білі Шатри» про стягнення заборгованості за кредитом – задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , Приватного підприємства «Білі Шатри» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції заборгованість за кредитом у розмірі 136092 (сто тридцять шість тисяч дев`яносто два) доларів США 12 центів, що за курсом НБУ складає 1087348 (один мільйон вісімдесят сім тисяч триста сорок вісім) гривень 83 копійок, що включає в себе: заборгованість за кредитом – 117 346,76 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 937 577 гривень 14 коп.; заборгованість за відсотками – 17 278, 56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 138 052 гривень 24 коп.; нарахована пеня – 1 466, 80 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 11 719 гривень 45 коп.; Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції суму судового збору в розмірі 1073 грн. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції суму судового збору в розмірі 1073 грн. Стягнуто з Приватного підприємства «Білі Шатри» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції суму судового збору в розмірі 1073 грн. 
20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник АТ «Райффайзен Банк») та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» (правонаступник АТ «КОМІНБАНК») було укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» належні йому права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 . 
20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстровано в реєстрі за №918. Відповідно до умов договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив та передав, а новий іпотекодержатель ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» прийняв та набув всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами, в тому числі за Іпотечним договором, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Приватним підприємством «Білі шатри», посвідчений 13.02.2008 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Петрушенко Т.А., зареєстровано в реєстрі за №5-319. 
20.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Індустріальний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступило ТОВ «СВ ФІНАС» належні йому права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Кредитним договором №010/2-0-1/08-045 від 08.02.2018 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 .
20.12.2017 року укладено Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А., зареєстровано в реєстрі за №920. Відповідно до умов договору ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступив та передав, а новий іпотекодержатель ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» прийняв та набув всіх прав, належних первісному іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за кредитними договорами, в тому числі за Іпотечним договором, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Приватним підприємством «Білі шатри», посвідчений 13.02.2008 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Петрушенко Т.А., зареєстровано в реєстрі за №5-319.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
28.07.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відчужило спірне нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, пляж «Курортний-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1603787751101, ОСОБА_3 , на підставі Договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 768 та Договору купівліпродажу 1/2 частки нежитлової будівлі, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 769.
В подальшому, 04.10.2018 року, ОСОБА_3 було прийнято Установче рішення №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ», відповідно до якого зокрема вирішено: заснувати товариство з обмеженою відповідальністю, затвердити повне найменування Товариства українською мовою – Товариство з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ», скорочене найменування Товариства, українською мовою – ТОВ «НОФЕШ», визначити місцем знаходження Товариства за адресом: Україна, 65016, місто Одеса, 13 станція Великого фонтану, пляж «Курортний-3», будинок б/н. утворити статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ» у розмірі 763 256,00 грн. та внести наступний вклад: майновий вклад у вигляді нерухомого майна – нежитлової будівлі, пляж «Курортний-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`екта нерухомого майна 1603787751101.
Відповідно до прийнятого Рішення єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ» № 1 від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_3 передала, а Товариство з обмеженою відповідальністі «НОФЕШ» в особі директора Горенка Сергія Станіславовича, що діє на підставі статуту, прийняло, майновий вклад до статутного капіталу ТОВ «НОФЕШ» вартістю 763 256,00 гривень, що складає 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ», у вигляді об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля, пляж «Курортний-3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1603787751101. Нерухоме майно було прийнято у власність ТОВ «НОФЕШ» у якості внеску ОСОБА_3 до статутного капіталу на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна, яке передається у власність ТОВ «НОФЕШ» у якості внеску (вкладу) до статутного капіталу від 22.10.2018 року. 
Листом за вих. ДГ2310/18 від 23.10.2018 р. «на вимогу/всім кого це стосується» ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» надало згоду на проведення державної реєстрації права власності та внесення до статутного капіталу ТОВ «НОФЕШ» (код ЄДРПОУ 4250225) нежитлової будівлі загальною площею 190.8 м. кв., пляж «КУРОРТНИЙ -3», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 1603787751101, також не заперечували проти зміни адреси об`єкт.
В подальшому ПП «Укрелтранс» було надано Висновок щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна 06-11-01с/2018 від 06.11.2018 р., згідно якого зазначено наступне: «Товариству з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ», згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2018 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1603787751101, належить нежитлова будівля, пляж «Курортний-3» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно обстеження від 06.11.2018 р., встановлено, що нежитлова будівля яка складається з: магазину літ. «А», загальною площею 166,6 кв.м., основною площею 139,0 кв.м., пивного павільйону літ. «Б» загальною площею 24,2 кв.м., основною площею 24,2 кв.м., огорожі 1, розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином нежитлова будівля яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ», загальною площею 190.8 кв.м., основною площею 163.2 кв.м., знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ». 
На замовлення ТОВ «НОФЕШ» ПП «Укрелтранс» було виготовлено новий технічний паспорт на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_3 станом на 06.11.2018 року та, як наслідок, внесено зміни до запису про право власності ТОВ «НОФЕШ» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на спірне нерухоме майно з зазначенням нової адреси.
09.08.2019 року ТОВ «АБТІ» було надано Висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , пляж «Курортний-3», відповідно до якого визначено склад новоутвореного об`єкту: у користуванні Приватного підприємства «Стейт-Систем-Консалтинг» (частка у праві спільної часткової власності – 31/100 яка складається з літ. «А» - основне, літ. «Б» - навіс, №1-3 огорожа, 1 - мостіння) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нофеш» (частка у праві спільної часткової власності – 69/100 яка складається з літ. «А1» - магазин, літ. «Б1» - пивний павільйон, 1 - мостіння) залишаються нежитлові будівлі та споруди літ. «А» - основне, літ. «Б» - навіє, літ. «А1» - магазин, літ. «БІ» - пивний павільйон, №1-3 огорожа, 1 - мостіння, загальною площею 275,6 кв.м розташовані на земельній ділянці площею 0,207 га за адресою: АДРЕСА_5 що складає одиницю. За технічними показниками об`єкт може бути об`єднано. 
На підставі вказаного висновку у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесено відповідні зміни щодо права власності на спірне нерухоме майно.
Відмовляючи у задоволенні даного позову, суд також бере до уваги, що рішенням Господарського суду м. Києва від 13.05.2020 року по справі № 916/2165/18 встановлено наступне: «у жовтні 2018 року Приватне підприємство «Білі Шатри» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про: визнання недійсним договору іпотеки від 13.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Петрушенко Т.А. за реєстраційним №5-139 (надалі також - спірний договір), яким передано в іпотеку нерухоме майно – нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, 13 станція Великого Фонтану, пляж «Курортний-3», що складається в цілому з нежитлової будівлі, площею – 166,6 кв.м. та пивного павільйону, площею – 24,2 кв.м., загальною площею – 190, 8 кв.м. (надалі також – спірне нерухоме майно); скасування записів про державну реєстрацію іпотеки нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що складається в цілому з нежитлової будівлі, площею – 166, 6 кв.м. та пивного павільйону, площею – 24,2 кв.м., загальною площею – 190, 8 кв.м., під номерами записів про обтяження 6595386, 27140655, 27140677.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що на момент укладення спірного договору, 13.02.2008 позивачем не було набуто право власності на спірне нерухоме майно, оскільки постановою Вищого Господарського суду України у справі №17/165-06-6467 були скасовані рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2006 та постанова Одеського апеляційного господарського суд від 06.04.2007, якими за позивачем було визнано право власності на спірне нерухоме майно, що є предметом іпотеки за спірним договором.
У межах справи №916/2165/18 судом встановлено, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 року у справі №815/6212/13-а за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», за участю третьої особи на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного підприємства «Білі Шатри» про скасування рішення від 23.07.2007 року про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, пляж «Курортний-3» за Приватним підприємством «Білі Шатри», зобов`язанні перенести запис про державну реєстрацію права власності за позивачем до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про скасування цього запису, що вступило в законну силу (повний текст постанови складений та підписаний суддею 03.10.2013), позовні вимоги задоволено частково та вирішено визнати протиправним та скасувати запис Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 23.07.2007 року №5905 в книзі: 67неж-11 про реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Білі Шатри» (код ЄДРПОУ 2249966) на нежитлову будівлю загальною площею 193,77 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, пляж «Курортний-3».
Таким чином, з огляду на вказані вище обставини, суд дійшов висновку, що починаючи з моменту реєстрації за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, що відбулось 23.07.2007 року та до моменту визнання протиправним і скасування даного запису відповідно до Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 року у справі №815/6212/13-а (повний текст постанови складений та підписаний суддею 03.10.2013) у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень містився запис про право власності на спірне нерухоме майно за позивачем.
Відтак, з урахуванням вказаних вище приписів ч. 6. ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 29.01.2006 року, що була чинною станом на 13.02.2008 року – на момент укладення спірного договору, даний договір було вчинено з боку позивача, як власника спірного нерухомого майна правомірно, позаяк на цей момент запис про право власності позивача на спірне нерухоме майно не був вилучений із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у встановленому законом порядку. Доказів на підтвердження протилежного суду не надано.
Дослідивши висновки судів у вищезазначених рішеннях, а також докази подані в даній справі суд дійшов висновку про відсутність доказів підтвердження права власності позивача на предмет спору – нежитлову будівлю, пляж «Курортний-3», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 190,8 кв.м.
Суд зауважує на непослідовності позиції позивача у справі, що розглядається, та при зверненні із позовом до Господарського суду м. Києва в межах розгляду справи № 916/2165/18, щодо визнання недійсним договору іпотеки від 13.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Петрушенко Т.А. за реєстраційним №5-139.
Як вже зазначалось, на противагу позиції, якою позивач обґрунтовує вимоги за даним позовом, в межах справи № 916/2165/18, ПП «Білі Шатри» наполягало на тому, що на момент укладення спірного договору – 13.02.2008 року позивачем не було набуто право власності на спірне нерухоме майно, оскільки постановою Вищого Господарського суду України у справі №17/165-06-6467 були скасовані рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2006 року та постанова Одеського апеляційного господарського суд від 06.04.2007 року, якими за позивачем було визнано право власності на спірне нерухоме майно, що є предметом іпотеки за спірним договором.
Також суд дійшов висновку, що за наявними в матеріалах справи доказами не можливо підтвердити ідентичність об?єктів, а саме: придбаних 30.04.1996 р. за Договором купівлі-продажу павільйон-магазинів №34 та №49 за адресою м. Одеса, 13-та станція Великого Фонтану, пляж та нежитлових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190, 8 кв.м., що є предметом спору.
Аналізуючи процесуальну поведінку позивача у даній справі, суд також бере до уваги, що з аналогічним позовом Приватне підприємство «БІЛІ ШАТРИ» вже зверталось у травні 2019 року до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про скасування рішення державного реєстратора. 
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 року у задоволенні вказаного позову було відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 15.10.2020 року заочне рішення було скасовано, провадження у справі закрито, так як даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів. Однак, з позовною заявою до господарського суду позивач не звертався. 
11.03.2021 року між ТОВ «Нофеш» та ПП «Стейт-Систем-Консалтинг» було укладено Договір поділу об`єкту нерухомого майна, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстрований в реєстрі за №2845. Відповідно до умов договору (п.3) згідно висновку, щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_5 , у власність переходить: ПП «СТЕЙТС-СИСТЕМ-КОНСАЛТИНГ» переходить у власність нежитлові будівлі та споруди: Літ. А – основне загальною площею 84,8 кв.м, основною площею 72,7 кв.м, Літ Б – навіс, №1-3 – огорожа, 1 – мостіння за адресою: АДРЕСА_5 , що складає одиницю. ТОВ «НОФЕШ» Нежитлові будівлі та споруди: будівля магазину Літ. А1 загальною площею 166,6 кв.м, основною площею 139,0 кв.м, пивний павільйон Літ. Б1 загальною площею 24,2 кв.м, основною площею 24,2 кв.м, №1-3 – огорожа, за адресою: АДРЕСА_2 , що складає одиницю.
На підставі вказаного Договору про поділ нерухомого майна та технічного паспорту на нежитлові будівлі та споруди від 19.02.2021 року проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «НОФЕШ» на нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 190,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому ТОВ «НОФЕШ» відчужило спірне нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м., ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_9 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2479. 
ОСОБА_4 , від імені якої діяла ОСОБА_3 , передала у власність ОСОБА_2 , від імені якої діяв ОСОБА_9 , спірні нежитлові будівлі та споруди на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотарілаьного округу Савченко С.В., зареєстровано в реєстрі за №622.
Представник позивача стверджує, що іпотечне майно було незаконно набуте у власність ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (змінив назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС») та в подальшому неодноразово відчужене, зі зміною адреси спірного нерухомого майна, у зв`язку з чим позивач зазначає, що нежитлові будівлі та споруди підлягають витребуванню на користь Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» з чужого незаконного володіння від останнього власника – ОСОБА_2 .
Однак, на думку суду, ПП «Білі Шатри» не є особою, яка має право звернення до суду із відповідними вимогами про витребування майна, оскільки не є власником спірного майна. Під час розгляду віндикаційного позову позивач має підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази. 
Однак, Приватним підприємством «БІЛІ ШАТРИ» жодним чином не доведено наявність у нього права власності. 
Починаючи з моменту реєстрації за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, що відбулось 23.07.2007 року та до моменту визнання протиправним і скасування запису відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 у справі №815/6212/13-а у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень містився запис про право власності на спірне нерухоме майно за позивачем. 
Відтак, з урахуванням вказаних вище приписів ч. 6. ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 29.01.2006 року, що була чинною станом на 13.02.2008 року – на момент укладення спірного договору, даний договір було вчинено з боку позивача, як власника спірного нерухомого майна правомірно, позаяк на цей момент запис про право власності позивача на спірне нерухоме майно не був вилучений із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у встановленому законом порядку. Доказів на підтвердження протилежного суду не надано. 
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Отже, судом встановлено, що станом на момент укладення договору іпотеки право власності у ПП «Білі Шатри» було наявне (на підставі рішення суду), проте, із винесенням постанови Вищого Господарського суду України у справі №17/165-06-6467 (скасовано рішення) та постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 у справі №815/6212/13-а, ПП «Білі Шатри» таке право власності було втрачено. 
Натомість, витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено статтями 16, 387 ЦК України саме як форма захисту права власності. 
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право володіння, користування та розпорядження своїм майном становлять зміст права власності (стаття 317 ЦК України). 
Згідно зі статтею 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. 
Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. ЦК України передбачено як один із способів захисту порушених прав віндикація або реституція. 
Віндикація – це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація – це передбачений законом основний речовоправовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача – з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. 
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. 
Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. 
Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконної володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. 
Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18), задоволення вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речовоправовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. 
Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. 
Таким чином, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14- 270цс19) відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. У разі звернення із позовом щодо захисту права власності на майно встановленню підлягають у сукупності, зокрема, такі обставини: чи існує майно, щодо якого заявлені вимоги, чи існують правовстановлюючі документи, що підтверджують право на це майно, у особи, яка заявила вимоги щодо нього чи вчинено порушення особою, до якої заявлені вимоги щодо захисту права власності на майно (такі висновки містяться у пунктах 14, 15 постанови Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 923/1107/17, пункті 8 постанови від 13.03.2018 у справі № 923/883/16). Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року №653/1096/16-ц.) При цьому однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким (постанова Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №522/7636/14-ц).
З урахуванням наведеного, як на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: 42166884 від 20.07.2018 19:11:31), так і на момент придбання майна останнім власником, так і на момент подачі позову, за позивачем не було зареєстровано жодних речових прав щодо нерухомого майна, а підстави для його набуття були скасовані постановою Вищого господарського суду України від 07.02.2008 у справі №17/165-06-6467. 
У Постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року по справі N 909/1066/13, суд дійшов до висновку, що позов (в порядку ст. 388 ЦК України) може бути заявлений лише власником майна (ст. 387 ЦК України).
Отже, як у постанові Великої палати Верховного Суду так і в інших постановах Верховного Суду висловлено позицію щодо суб`єкта, який наділений правом витребувати майно з чужого незаконного володіння (заявляти віндикаційну вимогу) – це має бути власник майна. Натомість, в матеріалах справи такі докази відсутні. Рішеннями судів у справах №17/165-06-6467, №815/6212/13-а, № 916/2165/18 навпаки встановлено відсутність права власності у ПП «Білі Шатри» на спірне майно. 
Отже, на думку суду, ПП «Білі Шатри» не має права звертатись із вимогою про витребування майна, власником якого не являється, і не може обґрунтовувати свою вимогу ст. 387, 388 ЦК України. Із цього факту (встановлення відсутності права власності у позивача) випливають і процесуальні наслідки – відсутність порушеного права. 
Разом з тим, суд зауважує, що звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача зазначав, що жодних повідомлень та письмових вимог від іпотекодержателя в розумінні статті 33 ЗУ "Про іпотеку" позивачеві не надходило, що свідчить про протиправність рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, так як матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "ЕКСПРЕС МЕЙЛ" не здійснювало кур`єрські послуги по доставці позивачеві кореспонденції згідно накладних від 04.01.2018 року. 
Однак, як вбачається з накладних, що містяться на аркуші справи 125 тома 1, назва організації, що здійснювала відправку, вказана англійською як EXPRESS MAIL, розташована у АДРЕСА_7 . Разом з тим, з відкритих джерел можливо встановити, що за вказаною адресою здійснюють діяльність 1. ТОВ "ЕКСПРЕС МЕЙЛ", Код ЄДРПОУ 37922052, директор Заяць Данило Ігоревич; 2. ПП "ЕКСПРЕСС МЕЙЛ", Код ЄДРПОУ 38206112, уповноважена особа - Дятлов Єгор Сергійович, а також ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_13 . Таким чином, викладене не може достеменно свідчити про ненадсилання на адресу позивача та відповідно і не отримання ним повідомлень та вимог в розумінні статті 33 ЗУ "Про іпотеку". При цьому слід зазначити, що інші доводи позивача також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України з позовною заявою до суду може звернутись лише особа, права та/або законний інтерес якої порушене, не визнається та/або оспорюється.
При цьому, захист непорушеного права неможливий. Отже, обов`язковою умовою права на подання позову є порушене право, за його відсутності судовий процес неможливий. 
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнанання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, лише порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосування відповідного способу захисту.
Захист цивільних прав – це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Отже, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач – це особа, якій належить право вимоги; належний відповідач це особа, котра повинна відповідати за позовом.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.
З урахуванням наведеного правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання с прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні суспільні інтереси.
Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Як неодноразово звертав увагу Верховний Суд, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
У Постанові Великої ПалатиВерховного Суду від 02.02.2021 року у справі №925/642/19 зроблені такі висновки: порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання оспорення.
Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного 05.06.2018 року у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 року у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року ), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року), Постанови КЦС ВС від 20.10.2020 у справі №756/536/19, від 15.10.2020 у справі № 759/14004/15-ц, від 15.10.2020 у справі №157/398/15-ц, від 13.10.2020 року №161/4641/17, 20.10.2020 року у справі № 213/112/19, від 12.10.2020 року у справі №585/2958/17, від 12.101.2020 року у справі №521/7401/15, від 09.10.2020 року у справі №161/7515/15-ц.
Враховуючи наведене та характер даного рішення, суд вважає за можливе не наводити відповіді на кожен аргумент позивача. Більше того, наведення відповідних відповідей суд вважає неможливим з огляду на те, що такі відповіді, які не мають жодного значення для вирішення даної справи, можуть обмежити у встановленні певних обставин суд в межах вказаної справи.
Відповідно до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням відмовлено в позові, тому понесені позивачем судові витрати необхідно віднести на його рахунок.
Керуючись статтями 319, 387, 388 ЦК України, 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, –
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «БІЛІ ШАТРИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» та ОСОБА_2 , треті особи – державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортов Ігор Олександрович, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «НОФЕШ» та ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, – залишити без задоволення.
У разі набрання рішенням законної сили, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.06.2025 року, а саме скасувати арешт на нежитлові будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м.; скасувати заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з нерухомим майном – нежитловими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 190,8 кв.м.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя          О. М. Куриленко