ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 р. 	Справа № 480/2596/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2026, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, м. Суми, повний текст складено 04.06.26 по справі № 480/2596/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Сумській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 з 06.10.2024 та у розмірі 1,115 з 01.03.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 06.10.2024 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 06.10.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. – задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) з 06.10.2024 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме у розмірі 1,0796.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) з 06.10.2024 індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 06.10.2024 з урахуванням виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення ОСОБА_1 з 01.03.2025 індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме у розмірі 1,0796, 1,115.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) з 01.03.2025 індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та 1,115 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025 з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) суму судового збору у розмірі 968,96 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2025 по справі №480/2596/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишено без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі №480/2596/25 - залишено без змін.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2025 по справі №480/2596/25 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати у 90-денний строк з дня отримання даної ухвали звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 по справі № 480/2596/25 визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіт №1800-0902-7/1199 від 08.01.2026 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі.
Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про звільнення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу - задоволено.
Звільнено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу за невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25 протягом 90 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі, відповідно до вимог ст. 383 КАС України, на підставі розгляду звіту ГУ ПФУ в Сумській області - відмовлено.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 по справі №480/2596/25 заяву Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 480/2596/25 - задоволено частково.
Змінено спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії у розмірі 3778,35 грн.
У задоволенні інших вимог заяви - відмовлено.
28.04.2026 ГУ ПФУ в Сумській області подано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду у даній справі, в якому останній просив суд першої інстанції звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу в порядку статті 382-3 КАС України та прийняти звіт.
В обґрунтування вказаного звіту зазначено, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на виконання судового рішення по даній справі, сума коштів, яка підлягає виплаті позивачу після проведеного перерахунку з 06.10.2024 до 30.11.2025 нарахована та становить 5965,22 грн, але такі кошти будуть виплачені за наявності бюджетних призначень Пенсійному фонду України саме на цю мету за рішеннями судів, що набрали законної сили. Також зазначив, що на виконання положень Постанови № 821 позивачу виплачено заборгованість у сумі 2186,87 грн. Таким чином залишок не перехованих коштів складає 3778,35 грн.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2026 по справі № 480/2596/25 визнано поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіт №1800-0902-7/21726 від 28.04.2026 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі.
Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про звільнення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу - задоволено.
Звільнено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу за невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/25.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2026 року у справі № 480/2596/25 та прийняти рішення щодо неприйняття звіту Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області від 29.04.2026 року; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області подати в десятиденний термін новий звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 в частині перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 у повному обсязі, у т.ч. і без застосування положень Постанови Кабінету міністрів України від 14.07.2025 року № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень» затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень; накласти на керівника Головного управління пенсійного фонду України в Сумській області штраф в порядку ст. 149 та ст. 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2026 є такою, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для її скасування.
Вважає, що судом першої інстанції не надано будь-якої правової оцінки правомірності застосування ГУ ПФУ до позивача положень Постанови № 821, що призвело до невірних висновків щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 в частині виплати пенсії. 
Звернула увагу, що з моменту постановлення ухвали про встановлення судового контролю (10.10.2025) та по дату прийняття (неприйняття) звіту ГУ ПФУ судом (04.05.2026) минуло більше 7 місяців. Однак, рішення суду в частині виплати позивачу пенсії так і не виконано, що підтверджує систематичність протиправних дій ГУ ПФУ щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у неповному обсязі.
Просила врахувати, що зазначаючи в оскаржуваній ухвалі про невиконання ГУ ПФУ рішення суду в частині виплати позивачу пенсії, суд першої інстанції, у свою чергу, жодних зобов`язань, щодо виконання рішення суду у повному обсязі, подання нового звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 не визначив.
Також, вважала відсутніми підстави для звільнення керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу за невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/25, адже судове рішення так і не виконано, і тільки штраф може змусити керівництво ГУ ПФУ його виконати.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення суду по даній справі ГУ ПФУ в Сумській області було здійснено перерахунок пенсії позивача. Сума заборгованості по невиплаченій сумі пенсії становить 5965,22 грн, проте виплату даної суми позивачу не здійснено.
З огляду на те, що ГУ ПФУ в Сумській області рішення суду виконало лише частково (здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу, однак сума заборгованості в повному обсязі невиплачена на даний час позивачу), суд дійшов висновку про необхідність визнання поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області звіту від 28.04.2026 таким, що не підтверджує виконання рішення суду у частині виплати позивачу суми перерахованої пенсії.
Однак, судом враховано, що ухвалою суду від 02.06.2026 змінено спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі №480/2596/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії у розмірі 3778,35 грн, а тому підстави для встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/21 - відсутні.
З огляду на те, що відповідачем на цей час підтверджено відсутність бюджетних асигнувань для виконання рішення суду у цій справі, суд на підставі частин 3, 5 статті 382-3 КАС України вважав за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити та звільнити керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від сплати штрафу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Приписами статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.
Так, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25, яким зобов`язано ГУ ПФУ з 06.10.2024 здійснити індексацію пенсії позивача з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та з 01.03.2025 індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та 1,115, набрало законної сили 09.09.2025 за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.
При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.
Так, згідно із частинами 1 та 2 статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини 1-3 статті 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Розгляд звіту про виконання судового рішення повинен бути здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження.
Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах частин 2 та 3 статті 382-2 КАС України.
Згідно з частинами 1 - 4 статті 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
При цьому за змістом норм частини 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення, що стосується виплати заборгованості з пенсії (ухвала від 13.03.2025 у справі № 640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.
Колегією суддів встановлено, що на виконання рішення суду у даній справі відповідачем з 06.10.2024 здійснено індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та з 01.03.2025 індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та 1,115.
Станом на квітень 2026 року заборгованість із пенсійних виплат за період з 06.10.2024 по 30.11.2025 складає 3778,35 грн.
Відомостей про здійснення позивачу фактичної виплати суми заборгованості у розмірі 3778,35 грн матеріали справи не містять.
Таким чином, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 480/2596/25, яке, набрало законної сили 09.09.2025 за наслідками апеляційного перегляду, станом на дату подання відповідачем звіту від 28.04.2026 залишилося невиконаним у частині виплати пенсії у розмірі 3778,35 грн.
Колегія суддів зазначає, що положення частини 3 статті 382-3 КАС України передбачають право суду за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення у разі неприйняття звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду.
Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу (частина 9 статті 382-3 КАС України).
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 по справі № 480/2596/25, серед іншого, змінено спосіб і порядок виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 нарахованої суми пенсії у розмірі 3778,35 грн.
Відтак, станом на момент подання відповідачем звіту про виконання судового рішення (28.04.2026) резолютивна частина рішення суду від 20.06.2025 у справі № 480/1596/25 не містила зобов`язань саме щодо виплати ОСОБА_1 пенсії, оскільки порядок його виконання змінено шляхом стягнення з відповідача заборгованості з виплати пенсії в сумі 3778,35 грн.
Як наслідок, з 02.04.2026 спірна сума заборгованості буде стягуватись з відповідача відповідно до приписів Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. №845, а не шляхом зобов`язання виплатити заборгованість у розмірі 3778,35 грн.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
У розумінні частини 1 статті 3 Закону України ''Про гарантії держави щодо виконання судових рішень'' виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Приписами частин 2, 4 вказаної статті Закону України ''Про гарантії держави щодо виконання судових рішень'' передбачено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України ''Про гарантії держави щодо виконання судових рішень'' закріплено, що заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Водночас, пунктами 24, 49 Порядку встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі.
Міністерство фінансів України відповідає за складання Бюджетної декларації та проекту закону про Державний бюджет України, визначає основні організаційно-методичні засади бюджетного планування, що використовуються для розроблення Бюджетної декларації та проекту Державного бюджету України (частина 2 статті 32 БК України).
Пунктом 9 розділу VI Прикінцевих положень БК України передбачено, що безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) або у змінах до них.
Отже, рішення суду про стягнення з державного органу коштів, у якого відсутня окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду виконується органом казначейства у порядку черговості на підставі виконавчого документу за рахунок виділених коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відтак, судове рішення в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області грошової суми у розмірі 3778,35 грн повинно скеровуватись до органів Казначейства на примусове (без будь-якого волевиявлення боржника чи вчинення ним будь-яких дій) щодо стягнення грошових коштів на користь позивача.
Отже, станом на дату подання ГУ ПФУ звіту про виконання судового рішення (28.04.2026), у відповідача відсутні саме зобов`язання із виплати позивачу індексації пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796 та індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а саме у розмірі 1,0796, 1,115, оскільки виплата суми такої заборгованості відбувається шляхом безспірного списання коштів з рахунків такого органу, тобто у спосіб та порядок, що перебувають поза межами контролю відповідача-суб`єкта владних повноважень та від його дій або бездіяльності не залежать.
За таких обставин, враховуючи те, що на момент подання відповідачем звіту було змінено порядок та спосіб його виконання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 20.06.2025 у справі № 480/2596/21 та накладення на керівника ГУ ПФУ штрафу.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2026 по справі № 480/2596/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	Я.М. Макаренко   С.П. Жигилій