Справа № 357/491/26
Провадження № 2/357/2869/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року місто Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді – Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання - Бондар Ж.А., представника позивача – Мельника О.Г.. представника відповідача – адвоката Чеботарьової Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
26.12.2025 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, що зареєстрований судом 14.01.2026, обґрунтовуючи тим, що відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Особовий рахунок № НОМЕР_1 за вказаною адресою відкритий на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору від 25.05.2015 № 91/808384. ТОВ «Білоцерківвода» здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення у місті Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018. Відповідачі не виконують належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг централізованого водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2017 по 01.07.2020 та з 01.05.2023 по 01.12.2025, яка згідно діючих тарифів становить 34117,37 грн. У добровільному порядку відповідачі заборгованість не сплачують, тому просив у судовому порядку стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) у розмірі 17058,68 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) у розмірі 17058,68 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн.
12.02.2026, після отримання відповіді на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 19.03.2026 - 15:00.
19.03.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 05.05.2026 – 11:30, у зв`язку із першою неявкою відповідачів у судове засідання.
28.04.2026 представник відповідача – ОСОБА_1 , адвокат Чеботарьова Юлія Володимирівна, подала до суду відзив на позовну заяву обгрунтовуючи тим, що до позовної заяви була додана відомість про нарахування та сплату за послуги централізованого водопостачання, відповідно до якої у період з 01.10.2017 по 01.07.2020 утворилась заборгованість в сумі 4458,06 грн. Проте, ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Тобто в даному випадку строк позовної давності вже сплив, а тому дана заборгованість не підлягає до стягнення. Тому просила відмовити в позовній заяві ТОВ “БІЛОЦЕРКІВВОДА” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
05.05.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 02.07.2026 – 15:00, за клопотанням представника відповідача.
02.07.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про перехід до стадії ухвалення судового рішення та згідно ч.1 ст. 224, ч.6 ст. 259 ЦПК України, відкладення ухвалення та проголошення судового рішення на 07.07.2026 – 16:00.
Представник позивача за довіреністю – Мельник Олександр Григорович у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та зазначив, що відповідачі являються співвласниками квартири по 1/2 частині кожен, тому вимоги щодо стягнення заборгованості за надані комунальні послуги заявлені до відповідачів у рівних частинах. З моменту введення карантину строки позовної давності були зупиненні та були поновлені 04.09.2025, тому позивач не пропустив строк звернення до суду з вказаним позовом. У листопаді 2025 року позивачем було здійснено перерахунок коштів по особовому рахунку відповідачів з урахуванням зареєстрованих у квартирі 2 осіб, та зменшено суму нарахувань на 5310,48 грн. За період з липня 2020 року по травень 2023 року сума боргу була стягнута на підставі судового наказу у справі № 357/9239/23, тому вказаний період на враховувався при поданні позову. Нарахування щомісячних платежів здійснювалося згідно методики по показниках будинкового лічильника, адже у квартирі відповідачів відсутній прилад обліку води.
Представник відповідача - ОСОБА_1 , адвокат Чеботарьова Юлія Володимирівна, у судовому засіданні підтримала викладені у відзиві обставини та зазначила, що відповідач вважає, що їй невірно нарахували борг, адже нараховували на трьох осіб, а зареєстровані дві особи у квартирі, тому просила відмовити у позові. 
Відповідачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Встановлено, що ТОВ «Білоцерківвода» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення у місті Біла Церква, на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановами:№ 310 від 22.03.2017, №1343 від 02.11.2027,№ 596 від 26.06.2018,№ 59 від 25.01.2019, №1968 від 17.09.2019, № 2499 від 16.12.2020, № 2849 від 22.12.2021, № 2304 від 24.12.2024 установила тарифи з централізованого водопостачання та водовідведення, що надається ТОВ «Білоцерківвода» для населення місті Біла Церква Київської області.
Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 19.01.2026 за № 2248845, відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з 30.08.1988 зареєстрована за адерсою: АДРЕСА_2 .
Згідно інформації з Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 28.01.2026, відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з 22.03.2005 зареєстрований за адерсою: АДРЕСА_2 .
З копії Витягу з Реєстру Білоцерківської територіальної громади від 06.02.2025 за № 15.2-03/3078 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи: - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 21.07.2005, виданого Комунальною службою приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква, та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2006 за № 10568116, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині кожному, належить квартира АДРЕСА_1 . 
25.05.2015 між ТОВ «Білоцерківвода» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 91/808384 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , о/р № НОМЕР_1 .
З відомості про нарахування та сплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за вказаною адресою на ім`я відповідача вбачається, що за період з 01.10.2017 по 01.07.2020 та з 01.05.2023 по 01.12.2025 кошти за комунальні послуги сплачувалися, однак не у повному обсязі, тому наявна заборгованість у розмірі 34117,37 грн.
10.10.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено судовий наказ у справі № 357/9239/23, провадження № 2-н/357/1739/23, на підставі якого, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» було стягнуто заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) за період з 01.07.2020 по 01.05.2023 у розмірі 10991,99 грн.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
У відповідності до п.5,п.6 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить відповідну господарську діяльність.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч.1, ч.2 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном
Отже, враховуючи вказані норми законодавства, відповідачі, як власники житлового приміщення та споживачі комунальних послуг, зобов`язані оплачувати надані комунальні послуги у встановлені строки та у визначеному розмірі, а вони допустили порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка підлягає стягненню з них, у рівних частках з кожного, на користь позивача.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Представник відповідача у судовому засіданні зазначила про невірне нарахування позивачем заборгованості без урахування фактично зареєстрованих осіб.
Однак, вказані твердження не доведені належними та допустимими доказами, до суду не надано контррозрахунку та спростовуються поданими позивачем доказами.
Так, з відомості про нарахування та сплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що у листопаді 2025 року позивачем було проведено коригування у нарахуванні коштів зі сплати комунальних послуг, а саме: зменшено обсяг споживання на 142,75 куб.м. на суму 5310,48 грн, з урахуванням зареєстрованих за адерсою: АДРЕСА_2 , двох осіб.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила про відсутність підстав для стягнення заборгованості, у зв`язку із пропущенням позивачем строку позовної давності.
Суд критично оцінює вказані твердження з наступних підстав.
Так, ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України, строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. 
Як встановлено судом, відповідачами не сплачувалися кошти на надані послуги щомісячно у визначеному розмірі, а з відомості про нарахування та сплату за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що за період з 01.10.2017 по 01.07.2020 та з 01.05.2023 по 01.12.2025 наявні сплати коштів на надані послуги у більшому розмірі ніж встановлений на поточний місяць, що свідчить про визнання боргу та обов`язку сплати коштів на надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, адже коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, а виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі, а якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. 
Крім того, згідно п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами внесеними постановою КМУ від 19.08.2022 №928) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Таким чином, враховуючи вказані обставини, позовна давність (три роки) на момент звернення з позовом до суду не сплинула і тривала до закінчення дії карантину в Україні – 30.06.2023.
Також, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан, який діє і на даний час.
П. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було визнано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України № 4434- ІХ від 14.05.2025 щодо поновлення перебігу позовної давності, п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України був виключений з моменту набирає чинності вказаним Законом, а саме: 04.09.2025.
Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства, підстави для застосування судом строку позовної давності у три роки відсутні.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Згідно із ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн, які документально підтверджені, то такі витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах з кожного, а саме: по 1514,00 грн.
Керуючись ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги", Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», ст. 319,322, 525, 526, 541, 543, 544 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 141, 223, 247, 258- 265, 273, 274-279, 289 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) у розмірі 17058,68 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн, всього 18572,68 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 68 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА» заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем) у розмірі 17058,68 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1514,00 грн, всього 18572,68 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 68 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВВОДА», ЄДРПОУ: 38010130, місцезнаходження: вулиця Сухоярська, будинок 14, місто Біла Церква, Київська область, 09109)
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), 
Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 )
Рішення складено 07.07.2026. 
Суддя: 	О. В. Бондаренко