Справа №: 343/1744/26 
Провадження №: 2/343/1222/26 
Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
25 серпня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді – Тураша В. А.,
секретаря – Лукань О.З.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд- 
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ "Юніт Капітал" 31.07.2026, звернувшись до Долинського районного суду з позовною заявою, сформованою у системі "Електронний суд", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просить ухвалити рішення, яким:
стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Юніт Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит №202063 (індивідуальна частина) від 25.09.2025 у розмірі 17 365,20 грн та судові витрати: 2 662,40 грн - судовий збір, 7 000,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2025 року між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та відповідачем  ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №202063(індивідуальна частина), який підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". 
На виконання вимог вказаного Закону відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця, пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що становлять єдиний кредитний договір, який підписав електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора 52f9318f. 
Кредитодавець ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку позичальника № НОМЕР_1 хх-хххх-6297. 
03.04.2026 ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали договір факторингу №03042026, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором в розмірі 20 365,20 грн. 
Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти відповідачу виконав в повному обсязі, однак, останній взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 20 365,20 грн, із яких 10 186,02 грн -заборгованість за тілом кредиту, 6 779,18 грн -заборгованість за відсотками, 400,00 грн -заборгованість за комісією, 3 000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), що підтверджується випискою з особового рахунку за період 05.05.2026-01.06.2026. 
Однак, вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявлено, тому загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 17 365,20 грн.
Вищевказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом (а.с.1-5).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2026 цивільна справа № 343/1744/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіпередана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.72).
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2026 відкрито спрощене провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіта призначено справу до розгляду з повідомленням сторін на 24.08.2026.
Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 
Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.75).
Представник позивача ТОВ "Юніт Капітал" - адвокат Тимошенко О.О. (довіреність від 12.02.2026 а.с.57) в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд позовної заяви здійснювати за відсутності позивача, і у випадку неявки відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наданих у справі доказів (позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує) (а.с.5).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на виклик не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце їх проведення був належним чином повідомлений судом шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції (а.с.76) за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с.74) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с.77-78). Судова повістка, яка направлялась відповідачу, повернулась в Долинський районний суд з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.82-83), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судова повістка про розгляд справи вручена. Також дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. 
Враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_1 у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
При цьому, з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: 
Ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Судом встановлено, що 25 вересня 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" із заявою на видачу кредиту № 100942491, яку підписав одноразовим ідентифікатором c1e75b55 (а.с.19).
Того ж дня  ОСОБА_1 ознайомився з основними умовами кредитування у ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та із запропонованою ним публічною пропозицією, на підтвердження чого до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) (а.с.20-21), який також він підписав одноразовим ідентифікатором c1e75b55.
Після ознайомлення з основними умовами кредитування,  ОСОБА_1 25.09.2025 в електронній формі уклав з ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" договір про споживчий кредит №202063 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 2.6 договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 2.2.1 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно з п. 2.6 договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, визначені договором (п. 2.1). 
Сума кредиту становить 13 750,00 грн, надається не пізніше наступного дня після укладення договору в такому порядку: у розмірі 6 517,00 грн для погашення заборгованості позичальника за кредитним договором; у розмірі 4 483,00 грн на рахунок/картки позичальника № НОМЕР_2 у національній валюті; у розмірі 2 750,00 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 індивідуальної частини (п. 2.2.1). 
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350 % річних. Тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3). 
Знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 грн. Стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 грн (п. 2.4). 
Комісія за надання кредиту становить 2 750,00 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 20,00% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1 цієї індивідуальної частини (п. 2.5). 
Загальний строк кредитування складає 140 днів з 25.09.2025 по 12.02.2026 (п. 2.6). 
Денна процентна ставка складає: 14 819,00 грн / 13 750,00 грн / 140 днів х 100% = 0,7698 % в день (п. 2.7.1). 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту) складає 28 569,00 % річних (п. 2.8).
Вказаний договір  ОСОБА_1 підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 52f9318f та вказав свої паспортні дані, ідентифікаційний номер, контактні дані, місце проживання і номер рахунку (а.с. 9-12).
Додатком до вказаного договору є Графік платежів, в якому визначено види платежів за кредитом, з яким ОСОБА_1 ознайомився та підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 52f9318f (а.с.12 зв.ст.).
Порядок надання кредиту в ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" визначено Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" (а.с. 22-32).
У Договорі про споживчий кредит у публічній його частині (редакція діє з 01.07.2024) ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" визначило умови кредитування, які пропонує Товариство загально для всіх позичальників (а.с. 13-18).
На підтвердження факту перерахування  ОСОБА_1 25.09.2025 4 483,00 грн на карту № НОМЕР_2 за договором №202063 ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" надало інформаційну довідку за вих.№ 2809/05-06 від 05.06.2026 (а.с. 33).
Згідно з картки обліку виконання договору №202063, наданої первісним кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" (а.с.49-50) та виписки з особового рахунка  ОСОБА_1 , яка надана позивачем (а.с. 51), борг  ОСОБА_1 по даному кредитному договору становить 20 365,20 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 10 186,02 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 6 779,18 грн, штрафні санкції – 3 000,00 грн, комісія – 400,00 грн. 
З цієї ж карти обліку виконання договору встановлено, що  ОСОБА_1 не здійснив жодної сплати з метою погашення кредиту за вищевказаним договором.
Звертаючись до суду зі вказаним позовом ТОВ "Юніт Капітал" зазначило, що право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №202063 від 25.09.2025 перейшло до позивача на підставі договору факторингу.
Так, 03.04.2026 між ТОВ "Фінансова компанія "Кредіплюс" та ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 03042026, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстру боржників, в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 41-43).
Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу № 03042026 від 03.04.2026 реєстру прав вимог № 2 від 05.05.2026, акту приймання-передачі реєстру прав вимог № 2 до договору факторингу № 03042026 від 03.04.2026 та платіжної інструкції в національній валюті № 1225 від 12.05.2026 на суму 2 344 657,05 грн (а.с. 46,47,48), ТОВ "Юніт Капітал" отримало право вимоги до  ОСОБА_1 за кредитним договором №202063 від 25.09.2025 в розмірі 20 365,20 грн.
Водночас, ТОВ "Юніт Капітал", звертаючись до суду зі вказаним позовом, вказує, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявлено, відтак просить стягнути з  ОСОБА_1 борг в сумі 17 365,20 гривень. 
Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем  ОСОБА_1 умов кредитного договору №202063 від 25.09.2025 наявна заборгованість у розмірі 17 365,20 гривень. 
З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідача та про своє право вимагати їх погашення.
Відповідач не надав суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Не здобуто таких доказів і під час розгляду справи судом. 
Разом з тим, враховуючи, що відповідач  ОСОБА_1 істотно порушив умови кредитного договору, не погасив заборгованість, відсотки не сплатив, хоча на такі погодився, ні первісному кредитору, ні позивачу, право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ "Юніт Капітал", суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТОВ "Юніт Капітал" слід стягнути 16 965,20 грн за договором про споживчий кредит №202063 від 25.09.2025, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 10 186,02 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 6 779,18 грн.
Натомість щодо нарахованої заборгованості за комісією в сумі 400,00 грн суд зазначає таке.
Пунктом 2.4 договору про споживчий кредит №202063 від 25.09.2025 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: 1,00 грн - знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту та 100,00 грн - стандартний тариф комісії за управління та обслуговування кредиту. При цьому в договорі не зазначено конкретного переліку послуг кредитодався, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу, та за які встановлена щомісячна комісія.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
За обставинами цієї справи пунктом 2.4 договору про споживчий кредит №202063 від 25.09.2025 встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування".
Враховуючи наведене, суд уважає, що положення кредитного договору №202063 від 25.09.2025 про зобов`язання позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними. Відтак, позивачем у даній справі безпідставно заявлено до стягнення заборгованість по комісії на суму 400,00 грн, тому в цій частині позову слід відмовити.
Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне:
Згідно з ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №49434 від 29.07.2026 (а.с.6).
Позовні вимоги задоволені на 97,70 % з розрахунку: 16 965,20 грн (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 17 365,20 грн (сума заявлених позовних вимог) = 97,70 % (відсоток задоволених позовних вимог).
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 601,16 грн (2 662,40 грн х 97,70 %) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 7 000,00 гривень надав: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, який укладений між АБ " Тимошенко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал", в якому визначено порядок оплати послуг адвокатського бюро та обчислення гонорару, який складається із сум вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 52-53 зв.ст); додаткову угоду № 25771572760 від 25.05.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, згідно з якою адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, в тому числі по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 202063 (позичальник ОСОБА_1 ) (а.с. 54); акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2026, згідно з яким АБ "Тимошенко та партнери" надало ТОВ "Юніт Капітал" послуги по справі про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором на загальну суму 7 000,00 грн (5 000,00 грн за 2 год - складання позовної заяви, 1 000,00 грн за 2 год вивчення матеріалів справи, 500,00 грн за 1 год - підготовка адвокатського запиту, 500,00 грн за 1 год - підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів) (а.с. 55); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тимошенка О.О. (а.с. 56) та довіреність ТОВ "Юніт Капітал" на адвоката Тимошенка О.О.(а.с. 57).
Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Натомість відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеними та обґрунтованим.
Однак, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 839,00 грн (7 000,00 грн х 97,70 %), тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі ст.ст. 207, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, Закону України "Про електронну комерцію", керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за договором про споживчий кредит №202063 від 25 вересня 2025 року в розмірі 16 965 (шістнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 20 коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту – 10 186,02 грн та прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 6 779,18 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" судовий збір у розмірі 2 601 (дві тисячі шістсот одну) гривню 16 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 839 (шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 00 копійок, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду .
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, м. Київ, 01133.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш