ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2026 року         м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В. Т., за участі секретаря судового засідання Максимюк А. Ю., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Венерського Олександра Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Венерського О. С. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.
Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , 12 червня 2026 року о 23 годині 45 хвилин в м. Чернівці по вул. Ю. Федьковича 16, керував транспортним засобом марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря нарколога водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження № 33/822/395/26     Головуючий у І інстанції: Чебан В. М.
Категорія ст. 130 КУпАП        Доповідач: Марчук В. Т.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Венерський О. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2026 року, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконна та необґрунтована.
Зокрема, звертає увагу на те що, окремі графи Направлення на огляд водія транспортного засобу залишені незаповненими.
Наявний в матеріалах справи відеозапис не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що він не є безперервним. 
У постанові відсутній будь-який аналіз наведеної захисником практики ЄСПЛ.
Замість забезпечення проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог чинного законодавства, працівники поліції, доставили його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку з цим апелянтом подано окрему скаргу щодо неналежного виконання службових обов`язків цими працівниками поліції.
Зазначає, що о 01:02 год. ОСОБА_1 надав згоду на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.
Суд застосував наслідок (постанову за фактом відсутності поліса) як підставу для виправдання рішення про зупинку, яка йому історично передувала. 
Суд не надав оцінки внутрішній суперечності акта огляду, не застосував принцип тлумачення сумнівів на користь особи та помилково кваліфікував мовчазну поведінку, як пасивну форму відмови.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, у зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Венерського О. С., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №691638 від 13 червня 2026 року (а. с. 1), копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7363387 від 12.06.2026 року (а. с. 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 5), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.06.2026 року (а.с.6), довідку УПП в Чернівецькій області від 01.10.2025 року (а.с.8), а також відеозаписи, наявні в матеріалах справи(а.с. 9).
Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №691638 від 13 червня 2026 року, ОСОБА_1 12 червня 2026 року о 23 год. 45 хв. в м. Чернівці по вул. Ю. Федьковича 16, керував транспортним засобом Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП.
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 5), у  ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Аналогічні відомості щодо ознак алкогольного сп`яніння містяться в направленні на огляд водія транспортного засобу (а. с. 6). Наявне в матеріалах справи направлення містить усі необхідні відомості, внесення яких належить до повноважень працівника поліції.
Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7363387 від 12.06.2026 року (а. с. 3), ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
З відеозапису (а. с. 9), наявного в матеріалах справи вбачається, що  ОСОБА_1  був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з керуванням транспортним засобом без автоцивілки. Під час спілкування працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Однак ОСОБА_1 уникав проходження огляду шляхом затягування часу. Зазначені дії ОСОБА_1 працівники поліції розцінили як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, районним судом правильно встановлено, що  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки як убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудного відеореєстратора №476536, о 23:58 год. поліцейський повідомляє водієві, що під час патрулювання було встановлено відсутність поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на цей автомобіль.
Таким чином, транспортний засіб був зупинений, з метою перевірки вказаної обставини. Під час зупинки факт відсутності зазначеного документа підтвердився, у зв`язку з чим стосовно ОСОБА_1 було винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
Доводи захисника про те, що наявний у матеріалах справи відеозапис не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що він не є безперервним, суд оцінює критично та відхиляє з огляду на таке.
Так, з відеозапису вбачається, що під час спілкування поліцейські повідомили ОСОБА_1 про виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, належним чином роз`яснили процедуру проходження огляду та неодноразово пропонували його пройти у встановленому законом порядку. Разом з тим, на відеозаписі зафіксовано пасивні дії ОСОБА_1 , який шляхом затягування часу умисно уникав проходження огляду, що обґрунтовано було розцінено працівниками поліції, як відмова від проходження огляду. 
Відеозапис містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки нібито висловив готовність його пройти, є необґрунтованими з огляду на наступне.
З відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 о 23:54 год. надав позитивну відповідь. Разом з тим, огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не пройшов, що було зумовлено поведінкою останнього, спрямованою на умисне затягування часу з метою уникнення проходження огляду у межах двогодинного строку, передбаченого ч. 4 ст. 266 КУпАП. 
Так, пропозиція пройти огляд була висловлена о 23:54 год., а о 01:44 год. працівниками поліції було зафіксовано відмову від проходження огляду, оскільки ОСОБА_1 було надано достатній час для виконання відповідних дій, необхідних для його проведення.
Посилання апелянта на нібито висловлену «готовність» пройти огляд не спростовує факту відмови, оскільки для виконання вимог закону така готовність має бути реалізована у конкретних діях, зокрема в своєчасному проходженні огляду. 
Твердження захисника про те, що медична частина направлення на огляд залишилася незаповненою, суд до уваги не бере, оскільки відсутність записів лікаря у цьому документі є прямим наслідком дій самого ОСОБА_1 , який шляхом затягування часу, ухилився від проходження огляду та не проїхав до закладу охорони здоров`я.
Доводи захисту про подальше доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, замість медичного закладу суд відхиляє, оскільки з відеозаписів вбачається, що вказане доставлення відбулося вже після того, як працівники поліції зафіксували факт пасивної відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я та склали всі необхідні адміністративні матеріали. Крім того, правомірність дій поліцейських щодо доставлення особи до ТЦК та СП після складання протоколу виходить за межі предмета доказування і не є предметом розгляду в даній справі про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема рішення від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», згідно з якою вимога обґрунтовувати рішення не означає необхідності детально відповідати на кожен аргумент. Оскільки судом надано оцінку всім істотним доводам захисту, інші аргументи апеляційної скарги не спростовують законності висновків суду першої інстанції та факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час апеляційного розгляду судом не встановлено.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Венерського О. С. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Венерського Олександра Сергійовича залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 серпня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]     В. Т. Марчук