Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/4197/26
 
провадження № 2/650/3714/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
28 серпня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого Сікора О.О.,
за участю секретаря Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Бериславської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бериславської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження цим майном шляхом скасування державної реєстрації права власності щодо зареєстрованих часток у вказаному нерухомому майні.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2011 року позивач безперервно володіє та користується спірним житловим будинком і господарськими будівлями. Упродовж цього часу вона відкрито користується майном, несе тягар його утримання, поводиться з ним як власник, а інші особи претензій щодо фактичного володіння не заявляли.
Довідкою Шляхівської сільської ради Херсонської області № 189 від 21 липня 2020 року, на яку посилається позивач, підтверджується, що вона добросовісно заволоділа будинком та продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, факт користування будинком підтверджується відомостями погосподарської книги. Зокрема, 03 липня 2012 року за цією адресою було зареєстровано брата позивача — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач зазначає, що квитанції про сплату комунальних платежів та інші документи щодо утримання майна були втрачені внаслідок окупації та бойових дій на території Херсонської області.
Під час підготовки матеріалів для оформлення права власності було встановлено наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності інших осіб на частки у спірному житловому будинку. За твердженням позивача, вказані особи фактично будинком не користуються, з реєстрації за цією адресою зняті та протягом тривалого часу своїх прав на майно не реалізують.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За змістом частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до частини четвертої цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Для набуття права власності за набувальною давністю необхідною є сукупність юридичних фактів: добросовісність заволодіння чужим майном, відкритість і безперервність володіння ним упродовж установленого законом строку, законність об`єкта володіння та відсутність законодавчої заборони щодо набуття такого майна у власність за набувальною давністю.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 звернула увагу на те, що набувальна давність є первинним способом набуття права власності та не ґрунтується на правонаступництві від попереднього власника, а виникає за наявності передбаченої статтею 344 ЦК України сукупності обставин.
Судом установлено, що позивач фактично володіє спірним житловим будинком з 2011 року, тобто понад десять років. Володіння здійснюється відкрито, факт проживання та користування майном не приховувався, а матеріали справи містять відомості, що підтверджують тривалість такого володіння. Даних про переривання володіння упродовж зазначеного періоду судом не встановлено.
Наявність записів у Державному реєстрі речових прав щодо часток у спірному будинку сама по собі не спростовує фактичного тривалого володіння позивачем майном, однак створює перешкоди для оформлення та реалізації набутого права власності.
З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеними добросовісність, відкритість та безперервність володіння позивачем нерухомим майном протягом строку, що перевищує десять років, а тому наявні правові підстави для визнання за нею права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Оскільки збереження у Державному реєстрі речових прав записів про право власності на частки у спірному будинку перешкоджає позивачу реалізувати визнане судом право власності на об`єкт нерухомого майна, вимога про усунення таких перешкод шляхом скасування відповідної державної реєстрації є похідною від вимоги про визнання права власності та також підлягає задоволенню.
Позивач у позовній заяві зазначила, що не бажає стягувати понесені нею судові витрати з відповідача, у зв`язку з чим суд не вирішує питання про їх стягнення на користь позивача.
Керуючись статтями 15, 16, 316, 317, 328, 344 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд —

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Бериславської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю та усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження нерухомим майном — задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно:
- щодо частки у розмірі 1/4 за ОСОБА_4 , індексний номер 13735136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 383333465206, номер відомостей про речове право 5989148;
- щодо частки у розмірі 3/16 за ОСОБА_4 , індексний номер 13735136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 383333465206, номер відомостей про речове право 5989066;
- щодо частки у розмірі 1/4 за ОСОБА_4 , індексний номер 13735136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 383333465206, номер відомостей про речове право 5989181;
- щодо частки у розмірі 1/8 за ОСОБА_4 , індексний номер 13735136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 383333465206, номер відомостей про речове право 5989121;
- щодо частки у розмірі 3/16 за ОСОБА_5 , індексний номер 13735136, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 383333465206, номер відомостей про речове право 5989093.
Судові витрати з відповідача на користь позивача не стягувати.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Суддя:         О.О. Сікора