Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/231/26 
Провадження №2/377/333/26 

30 липня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Кононової Н.О., 
представника позивача – адвоката Кебкало Т.М.,
представника третіх осіб: Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області і Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Хропатої Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник – адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Військова частина НОМЕР_1 , про позбавлення батьківських прав,-

У С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник – адвокат Кебкало Тетяна Михайлівна, посилаючись на статті 19, 150, 164 СК України, просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 5 лютого 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області. ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син - ОСОБА_3 . 23 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О .I. та зареєстрований в реєстрі за № 1328. Відповідно до цього договору батьки домовились про місце проживання спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про порядок здійснення батьківських прав батьком і матір`ю, яка проживатиме окремо від дитини. Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. Відповідно до умов зазначеного договору мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною, в тому числі у будь-який день тижня та у будь- який час, а також має право за попередньою домовленістю з батьком брати дитину до себе за місцем свого проживання на вихідні дні. Разом з цим, мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком. Але протягом всього часу з моменту підписання договору і по теперішній час ОСОБА_4 ухиляється від виховання та духовного розвитку дитини ОСОБА_3 .. З грудня 2016 року дитина - ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 . 23 лютого 2017 року рішенням Славутицького міського суду Київської області у справі №377/886/16-ц шлюб між подружжям було розірвано. 30 травня 2018 року Славутицьким міським судом Київської області у справі № 377/325/18 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 березня 2026 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 68 184 гривні, яка до цього часу не погашена. Дитина знаходиться на повному утриманні батька та її вихованням він займається сам, колишня дружина не цікавиться життям свого сина з того часу, як вони розлучились. Вищезазначене вказує на те, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дитини ( а.с. 1-4).
Ухвалою судді від 21 квітня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 травня 2026 року. Вказаною ухвалою судді залучено до участі у справі Військову частину НОМЕР_1 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а також зобов`язано орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області надати суду до 11 травня 2026 року письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 40-44).
11 травня 2026 року в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 29 травня 2026 року у зв`язку з продовженням Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області строку для складання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 82-85).
Ухвалою судді від 29 травня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 липня 2026 року( а.с. 135-137).
Представник позивача - адвокат Кебкало Т.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на те, що позивач з відповідачем з 5 лютого 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_3 . 23 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області, відповідно до якого місце проживання дитини було визначено з батьком. Згідно з умовами цього договору мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком. Але, протягом всього часу з моменту підписання договору і по теперішній час відповідач ухиляється від спілкування з дитиною, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням та здоров`ям, не сплачує аліменти, у зв`язку з чим станом на 01.03.2026 заборгованість по сплаті аліментів становить 68184 гривні. З грудня 2016 року син сторін ОСОБА_3 проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 .. Проте, на даний час позивач проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України. Син, поки він перебуває на службі, проживає разом із матір`ю позивача ОСОБА_5 , яка за ним доглядає. Проте, відповідач, знаючи, що її син проживає разом з бабусею, бо батько проходить військову службу, не проявляє інтересу до сина і не піклується про нього. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу позивач ніколи не чинив, вона з власної ініціативи покинула сина та перестала з ним спілкуватися. Враховуючи, що матір дитини не виконує свої батьківські обов`язки, то необхідно в інтересах дитини позбавити її батьківських прав. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, до суду подала заяву, якій просила провести судовий розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі ( а.с. 103). 
Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області і Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, третіх осіб у справі, ОСОБА_6 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що зважаючи на відсутність з боку матері участі у вихованні дитини, забезпечення належного рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного, соціального розвитку сина, то необхідно позбавити її батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 12 травня 2026 року, була запрошена ОСОБА_4 , проте вона не з`явилася на засідання, при цьому її було повідомлено, що батько дитини проходить військову службу і син потребує піклування матері. Зважаючи на вказані обставини, позбавлення батьківських прав відповідача не призведе до порушення прав дитини ОСОБА_3 . 
Військова частина НОМЕР_1 , третя особа у справі, свого представника в призначене судове засідання не направила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином через електронний кабінет. Письмові пояснення Військова частина НОМЕР_1 до суду не надала.
Свідок ОСОБА_5  суду показала, що вона є матір`ю позивача ОСОБА_1  та бабусею ОСОБА_3 . Її син перебував з лютого 2011 року по березень 2017 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_7 . В грудні 2016 році відповідач покинула її сина та дитину, і з того часу вони стали проживати окремо, син залишився проживати з батьком за домовленістю між ними. Відповідач взагалі не цікавилася життям дитини, не відвідувала його, не цікавилася його здоров`ям, навчанням, не вітала сина з днем народження та не дарувала йому подарунків, не надавала матеріальну допомогу на утримання дитини. Перешкод у спілкуванні з сином ні вона, ні її син відповідачу ніколи не чинили. У вересні 2025 року її сина ОСОБА_1 мобілізували до лав Збройних Сил України, з того часу онук проживає разом з нею, і вона піклується про нього. Їй відомо, що матір дитини проживає у м. Славутичі, вона має іншу сім`ю та дитину, їй було повідомлено, що батька дитини мобілізовано до лав ЗСУ, але вона не проявила бажання піклуватися про свого сина. Вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. 
Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вже більше десяти років матір не проживає разом з ним, не цікавиться його життям, успіхами у навчанні, не вітає з днем народження та не дарує подарунки. Він проживав зі своїм батьком, а коли у вересні 2025 року його мобілізували до лав ЗСУ, то став проживати з бабусею ОСОБА_5 .. Матір знає його мобільний номер телефону та інколи, коли перебуває у стані алкогольного сп`яніння, може йому зателефонувати або написати, проте йому не приємно спілкуватися з матір`ю, яка перебуває стані алкогольного сп`яніння. Останній раз він її бачив у місті у червні цього року, проте вона його побачила і втекла, навіть не поговорила з ним. Вважає, що матір необхідно позбавити батьківських прав, оскільки вона не виконує свої батьківські обов`язки, і він втратив з нею психоемоційний зв`язок.
Суд, вислухавши вступне слово представника позивача та представника третіх осіб, показання свідка, заслухавши думку дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, та ОСОБА_4 , відповідач, перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 лютого 2011 року, який був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 лютого 2017 року (а.с. 22).
Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 06 липня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області,  копія якого долучена до матеріалів справи(а. с. 23).
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2024/007807478 від 03.07.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28.03.2014  (а. с. 6).
Згідно з Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/007807598 від 03.07.2024 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28.03.2014 (а. с. 7).
23 рудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.I. та зареєстрований в реєстрі за № 1328 ( а.с. 14-15).
Як зазначено у вказаному договорі, батьки домовились про місце проживання спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та про порядок здійснення батьківських прав батьком та матір`ю, яка проживатиме окремо від дитини. Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. Мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватися з дитиною, в тому числі у будь-який день тижня та у будь - який час, а також має право за попередньою домовленістю з батьком, брати дитину до себе за місцем свого проживання на вихідні дні. Разом з цим, мати зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з батьком. 
Судовим наказом, виданим Славутицьким міським судом Київської області 30 травня 2018 року у справі 377/325/18, стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 25).
Постановою в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 07.06.2018 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 56555233 - ОСОБА_4 з якої на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) щомісяця (а.с. 16-17).
ОСОБА_4 05 серпня 2020 року у Славутицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , про що зроблено актовий запис №42, у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджено  копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи  (а. с. 96)
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 5636 від 09.03.2026 Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 має заборгованість станом 01.03.2026 – 68184 гривні(а. с. 70-71).
Згідно з психолого-педагогічною характеристикою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №1 «Калинка» ОСОБА_3 з 03.09.2018 відвідує 1-в клас ЗОШ №4. Психофізичний розвиток дитини відповідає віку. Практичним психологом проводилось діагностичне обстеження адаптації першокласників до школи. Результати показали, що ОСОБА_7 має високий ступінь, адаптувався до школи протягом двох місяців, швидко влився в колектив, освоївся в школі, набув друзів, переважає гарний настрій, сумлінно і без напруги виконує всі вимоги вчителя. З садочка його забирає і приводить батько ОСОБА_1 , який цікавиться успіхами дитини, приймає активну участь в житті класу, надає допомогу в ремонті групи, в навчально-виховному процесі. Мати ОСОБА_4 участі у вихованні не приймає (а. с. 28) 
Відповідно до характеристики Славутицького ліцею «БезМеж» №26 від 07.08.2024 учень 7-В класу ОСОБА_3 навчається в ліцеї «БезМеж» з першого класу. Зарекомендував себе як учень, який має середній та достатній рівень навчальних досягнень. Дисциплінований, не порушує правил поведінки, реагує на зауваження, на уроках працює в міру своїх можливостей. Загальне ставлення до навчання позитивне. Уроки без поважних причин не пропускає, бере активну участь у житті класу. Батько ОСОБА_1 приділяє увагу вихованню, відвідує батьківські збори. (а. с. 26).
Як зазначено у характеристиці із Славутицького ліцею «БезМеж» №05 від 26.02.2026, учень 8-В класу ОСОБА_3 навчається в ліцеї «БезМеж» з першого класу. Має середній рівень навчальних досягнень. Навчається не в повну міру своїх можливостей. До навчання має середній рівень зацікавленості. Повільно запам`ятовує навчальний матеріал. Охоче відвідує частину уроків в ліцеї. Має власну думку, рівний у відносинах з усіма. До доручень ставиться сумлінно. Матір ОСОБА_4 не цікавиться його навчанням та поведінкою, зв`язок з вчителями не підтримує, не відвідує батьківські збори  (а. с. 27).
Згідно з декларацією № 0001-НА9Н-2К10 від 26.02.2026, виданою КНП ЦПМСД Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, декларація на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 укладена із ОСОБА_1 з лікарем загальної практики - сімейний лікар ОСОБА_10 (а. с. 12).
Судом встановлено, позивач у справі – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з жовтня 2025 року, що підтверджено військовим квитком серії НОМЕР_4 , копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 8-11).
Відповідно до службової характеристики ВЧ НОМЕР_1 від 27.02.2026 старший солдат ОСОБА_1 майстер 2 екіпажу безпілотних авіаційних комплексів 1 взводу УБАК 6 роти УБАК 2 батальйону БК ВЧ НОМЕР_1 проходить службу з жовтня 2025 року, зарекомендував себе як технічно грамотний та відповідальний військовослужбовець. Сумлінно ставиться до виконання наказів, сурово дотримується заходів безпеки, спокійний, врівноважений, у колективі користується повагою ( а.с. 24).
З довідки про доходи ВЧ НОМЕР_1 МОУ № 267 від 11.03.2026 вбачається, що військовослужбовцю ОСОБА_1 у листопаді 2025 року нараховано грошове забезпечення в розмірі 23817,28 гривень, у грудні 2025 року – 118709,77 гривень, у січні 2026 року – 121473,63 гривень (а. с. 69).
Як встановлено в судовому засіданні, в зв`язку з мобілізацією до лав Збройних Сил України ОСОБА_1 , позивача у справі, його неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав проживати разом із бабусею ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідно до акту №01-22/14 обстеження умов проживання від 09.02.2026, складеного головним спеціалістом сектору опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради і фахівцем із соціальної роботи Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб», проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час обстеження житлово-побутових умов за вказаною адресою встановлено, що житло розміщене на 5 поверсі, складається з 4-х кімнат з центральним опаленням, водо та електропостачанням. На час обстеження санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою. Для ОСОБА_3 відокремлена кімната, охайна, має спальне місце, диван, шафу для речей особистого вжитку, робочий куточок для навчання облаштований в іншій кімнаті. У наявності одяг, взуття. У результаті обстеження комісія визнала належними умови проживання за цією адресою. У ході проведення обстеження зі слів ОСОБА_5 стало відомо, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає у неї в родині з вересня 2025 року. Батько хлопчика ОСОБА_1 з 11.09.2025 перебуває на військовій службі, мати хлопчика ОСОБА_4 самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, проживає в іншій родині тривалий час, долею дитини не цікавиться, не бере участі у вихованні, утриманні сина ОСОБА_11 , не спілкується з ним, не телефонує, не цікавиться навчанням, розвитком, станом здоров`я дитини. У ході бесіди ОСОБА_12 надав згоду, щоб на час відсутності батька ОСОБА_1 його законним представником була бабуся ОСОБА_5 .. Хлопчик підтвердив факт проживання у родині бабусі ОСОБА_5 з вересня 2025 року. Мати його не відвідує, не телефонує ( а.с. 154-155). 
Наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області №12 від 11.02.2026 про тимчасове влаштування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою недопущення безпосередньої загрози для життя та здоров`я, враховуючи, що батько дитини ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, мати ОСОБА_13 тривалий час не займається вихованням, утриманням дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тимчасово влаштовано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сім`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 153) .
Наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 24 від 28.04.2026 про взяття на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взято на облік як такого, що перебуває в складних життєвих обставинах ( а.с. 152).
Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області було зроблено запит від 28.04.26 №02-03/139 до Славутицького ліцею «БезМеж» щодо участі батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у навчально-виховному процесі учня 8 -А класу, ОСОБА_3 . В інформації від навчального закладу від 01.05.2026 № 01-45/159 зазначено, що ОСОБА_4 батьківських зборів не відвідує, з класним керівником не спілкується, рівень батьківського потенціалу низький, не піклується про фізичний, моральний та інтелектуальний розвиток дитини. ОСОБА_3 має все необхідне для навчання. Навчається очній формі навчання. Рівень пропусків низький. Зв`язок з класним керівником підтримує батько – ОСОБА_1 . Батько батьківські збори не відвідує, так як мобілізований до лав ЗСУ, але постійно підтримує зв`язок з класним керівником, спроможний виконувати батьківські обов`язки належним чином, рівень батьківського потенціалу високий( а.с. 156).
Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 217 від 14.05.2026, зважаючи на відсутність з боку матері ОСОБА_4 участі у вихованні дитини, забезпечення належного рівня її життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку сина, з метою забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітньої дитини, відповідно до статей 19, 150, 164 СК України, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 120-121)
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною першою статті 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно зі статтею 51 Конституції України  сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»  кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За правилом частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини
Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України підставами позбавлення батьківських прав є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у пунктах 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов`язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.
Як зазначено у частинах четвертій та п`ятій статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до положень статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі – в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява N 39948/06).
Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.
З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).
Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2016 року не проживає з сином ОСОБА_3 . Дитина залишилася проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 23.12.2026. З грудня 2016 року відповідач  життям та здоров`ям дитини не цікавиться, не спілкується з ним, матеріально допомогу на її утримання не надає. З вересня 2025 року неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею ОСОБА_5 за її місцем проживання у зв`язку з тим, що батько дитини – ОСОБА_1 проходить військову службу у лавах Збройних Сил України. Після повідомлення спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї відповідачу про те, що батько проходить військову службу і дитина проживає з бабусею, мати дитини свою поведінку не змінила та подала заяву про визнання позову. Таким чином, з грудня 2016 року по даний час поведінка відповідача по відношенню до неповнолітнього сина не змінилася, оскільки мати відсутня в його житті як близька людина, що призвело до втрати емоційних зв`язків між ними, про що зазначив неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні під час заслуховування його думки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. 
Суд враховує висловлену дитиною думку, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню справи. 
Відповідач обрала такі життєві умови, за яких відсутня її участь у вихованні сина. Перебуваючи на відстані, відповідач мала усвідомлювати, що не зможе в достатній мірі піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а тому несе відповідні ризики порушення нормальних життєвих зв`язків та передбачених законом наслідків невиконання батьківських обов`язків.
Суд погоджується з висновком органу окіпки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки він є обґрунтований та враховує думку дитини. До такого висновку орган опіки та піклування дійшов з врахуванням зібраних доказів та пояснень дитини. Враховуючи обставини справи та думку дитини, такий висновок не суперечить інтересам неповнолітнього ОСОБА_3 ..
Отже, відповідач свідомо не брала і не бере участі у вихованні дитини, не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти. Така поведінка відповідача призвела до того, що був втрачений зв`язок між нею та сином, який після тривалого нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками, висловив бажання про позбавлення її батьківських прав.
Встановлені обставини свідчать про винну поведінку матері та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками і є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя.
ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії», заява N70879/11, встановив відсутність порушень національними судами Російської Федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що сприятиме забезпеченню якнайкращих інтересів дитини. 
Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу спілкуватися з дитиною, бачитися з ним, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Згідно зі статтею 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
За правилами статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного та керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України,- 
В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути із ОСОБА_2 на користь  держави судовий збір в розмірі 1331 гривню 20 копійок.
Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання не встановлена, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа – Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, код ЄДРПОУ: 04527684, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, місто Славутич, Центральна площа, 7.
Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, код ЄДРПОУ: 35511434, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, місто Славутич, Центральна площа, 7.
Третя особа – Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 .
Повне рішення суду складено 07 серпня 2026 року. 

Суддя  Н. Ф. Теремецька