Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/1826/26 
Провадження № 1-кп/376/246/2026 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року . м.Сквира 
Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючої судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань – ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026111260000004 від 02.01.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Сквирського району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, освіта вища, працюючого в КНП Сквирської міської ради «Сквирський міський центр первинної медико-санітарної допомоги, раніше не судимого, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто канабісу і метадону, включених до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.
Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин, включених до таблиці 2 Переліку, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовий і прекурсорів у ветеринарній медицині(стаття 23 Закону).
Діючи умисно, з корисливого мотиву, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання, зберігання та подальше пересилання з метою збуту наркотичної речовини, у невстановлений час та дату, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_5 , з метою збуту придбав психотропну речовину - амфітамін, яку зберігав до 13.02.2026 року.
13 лютого 2026 року о 17 год 10 хв ОСОБА_5 здійснив відправлення через поштомат №56014 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вул. Залізнична 12, в м. Сквира Білоцерківського району Київської області. Відправлення було оформлено за накладною №20451368402846 та прямувало до поштомату №45205 «Нової Пошти» у м. Слов`янськ Донецької області на ім`я ОСОБА_6 .
У подальшому, 14 лютого 2026 року близько 18 год 18 хв, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії — накладення арешту на кореспонденцію, її огляду та виїмки — у приміщенні головного інноваційного терміналу (КІТ) ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Велика Окружна, 98А, було оглянуто поштове відправлення №20451368402846, адресоване ОСОБА_7 , під час огляду якого виявлено зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. З даної речовини було взято порівняльний зразок, який поміщено до спеціального пакету №SUD1031895.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-26/7488-НЗПРАП від 18.02.2026, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить - 0,048 г.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту наркотичного засобу.
При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_5  зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, щиро розкаюється у вчиненому, та що він визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та бажає давати показання. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 307 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому та запевнив суд про наміри не вчиняти кримінальних правопорушень у майбутньому. Просив суд суворо не карати.
Прокурор в судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкцій вказаної статті у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.
При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому відповідно ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить визнання вини останнім та щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При обранні виду та розміру покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.
ОСОБА_5 є громадянином України, має постійне зареєстроване місце проживання, не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується посередньо, раніше не судимий, працює інженером з програмного забезпечення комп`ютерів в КНП Сквирської міської ради «Сквирський міський центр первинної медико-санітарної допомоги.
З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, ставлення до вчиненого, вказану пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.307 ККУ із застосуванням положень ст.75, ст.76 ККУ - з випробуванням, оскільки, на думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб у місця позбавлення волі.
Визначене таким чином покарання обвинуваченому, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке втручання у його права та свободи буде виправданим. 
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосований.
Цивільний позов у справі не заявлений.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.
Питання щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.
Питання щодо вирішення речових доказів у кримінальному провадженні підлягають вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Підстав для застосування запобіжного заходу не встановлено. 
Керуючись ст. ст.124,369-371,373-374,381,382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок). 
Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 22.05.2026.
Речові докази:
-наркотична речовина – амфетамін, загальною масою: 0,048 г, який поміщено до спеціального пакету №6656063 і зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили, – знищити. 
-зіп-пакет, в якому наявний паперовий згорток, в середині якого виявлено близько 10 насінин, схожих на насіння канабісу, який поміщено до спеціального пакету NPU6088839 і зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили, – знищити. 
-змив з поверхні зіп-пакету із насіннням, який поміщено до паперового конверту №1, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили, – знищити. 
-мобільний телефон SAMSUNG S23FE ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора «Водафон Україна» НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету NPU 5682048 ; мобільний телефон SAMSUNG GALAXY А56 IMEІ: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора «Водафон Україна» НОМЕР_6 , який поміщено до спеціального пакету NPU 5682050; полімерну прозору упаковку, всередині якої знаходиться значна кількість прозорих полімерних зіп-пакетів, які поміщено до спеціального пакету NPU6088838, електронні ваги чорного кольору, які поміщено до спеціального пакету 7139438, та які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП№1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_5 . 
На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку після його проголошення вручити учасникам судового провадження. 

Суддя | ОСОБА_1