УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/4007/24 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Номер провадження №33/4805/197/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Божка Романа Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 червня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 12 червня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 15.07.2024 о 09 год 56 хв на 8 км автодороги Р-18, 8 км поблизу с.Станишівка Житомирського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Dodge", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком на стан алкогольного сп`яніння №444, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Божок Р.О., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становив 0,25 проміле, що, на його переконання, відповідає допустимій нормі алкоголю за Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 року, ратифікованою Україною 25.04.1974. Окрім того, вказав, що Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, рівень допустимого рівня алкоголю в крові, що видихається не встановлено. Захисник стверджує, що судом першої інстанції не надано оцінки процедурі медичного огляду. Зокрема, лікар не роз`яснив порядок проходження огляду та не запропонував здати біологічне середовище, а акт містить недостовірні відомості про нібито відмову ОСОБА_1 від його здачі. Крім того, показник газоаналізатора Drager Alcotester 5820 може містити похибку ±0,05 проміле залежно від температури повітря, яка на момент огляду становила 28?°C, і тому для підтвердження стану алкогольного сп`яніння мало бути проведено лабораторне дослідження, чого не зроблено. Вважає, що наявні у справі докази неналежні, недопустимі та не відповідають стандарту «поза розумним сумнівом», а показник 0,25 проміле не свідчить про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник Божок Р.О. повторно в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. При цьому попереднє судове засідання, призначене на 17 червня 2026 року, було відкладено за клопотанням захисника у зв`язку з його хворобою.
Враховуючи положення статті 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про розгляд справи, відсутність від них клопотань про його відкладення, а також те, що апеляційна скарга подана 23 червня 2025 року та справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції тривалий час, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №745696 від 15.07.2024, відповідно до якого 15.07.2024 о 09 год 56 хв на 8 км автодороги Р-18, 8 км поблизу с.Станишівка Житомирського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Dodge", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком на стан алкогольного сп`яніння №444, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом відповідно до ст.266 КУпАП, шляхом передачі права керування водієві ОСОБА_2 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); чеком алкотестеру Драгер, тест №2994 від 15.07.2024, результат 0,35 проміле (а.с.3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №444 від 15.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 встановлено діагноз - перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2608620 від 15.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6); рапортом працівника поліції (а.с.7); відеозаписом події (а.с.8). 
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
З відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав позитивну пробу 0,35 проміле алкоголю в крові, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція). Після цього ОСОБА_1  пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №444 від 15.07.2024, перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4). У медичному закладі ОСОБА_1 двічі з інтервалом 20 хвилин пройшов дослідження за допомогою газоаналізатора «Alcotest 5820», результат кожного з яких становив 0,25 проміле, що зафіксовано в акті медичного огляду №444 від 15.07.2024 (а.с.65). ОСОБА_1 підписав складені уповноваженими особами процесуальні документи без будь-яких зауважень.
Відеозаписом підтверджено, що порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння працівниками поліції та лікарем не допущено. Лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 , були здійснені усі необхідні заходи та проведені дослідження з дотриманням нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що лікар не запропонував ОСОБА_1 здати біологічне середовище, а акт містить недостовірні відомості про відмову від його здачі, є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам. З відеозапису вбачається, що лікар запропонував ОСОБА_1 здати біологічне середовище для лабораторного дослідження, проте останній згоди на його здачу не надав. Крім того, ОСОБА_1 власноруч підписав пункт 24 акта медичного огляду, в якому зафіксовано його відмову від здачі біологічного середовища для лабораторного дослідження (а.с.65).
Доводи апелянта щодо похибки показань газоаналізатора не спростовують висновків суду першої інстанції. Як вбачається зі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатора «Alcotest 5820» заводський №ARLF-0151, чинного до 09 травня 2025 року, у діапазоні вимірювань від 0,00 до 0,4 проміле допустима похибка приладу становить ±0,04 проміле. Отже, навіть у разі врахування максимально допустимої похибки приладу в бік зменшення зафіксованого під час медичного огляду показника 0,25 проміле, він становив би 0,21 проміле, тобто перевищував би цифровий показник 0,2 проміле, встановлений пунктом 7 розділу ІІ Інструкції. При цьому під час медичного огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я проведено два вимірювання з інтервалом 20 хвилин, кожне з яких показало результат 0,25 проміле.
Посилання захисника на положення Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, як на підставу вважати показник 0,25 проміле допустимим, є безпідставним. Положення статті 8 цієї Конвенції не встановлюють мінімального допустимого рівня вмісту алкоголю в крові чи повітрі, що видихається, а передбачають необхідність визначення такого рівня національним законодавством та встановлюють його максимальну межу. Натомість пунктом 7 розділу ІІ Інструкції №1452/735 передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Отже, посилання апелянта на те, що зафіксований у ОСОБА_1 показник 0,25 проміле відповідає допустимому рівню алкоголю за Конвенцією про дорожній рух, ґрунтується на неправильному тлумаченні її положень. 
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Божка Романа Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 12 червня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич