Справа №511/1436/26
Провадження по справі №2/498/829/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2026 року с-ще Велика Михайлівка
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – Свіжої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Коммунішиної С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України в залі суду с-ща Велика Михайлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ: 24 червня 2026 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області за підсудністю надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 02 липня 2026 року судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача.
Позивач наголошує, що 09.10.2018 сторони, уклали шлюб. Дітей від шлюбу немає. Розірвати шлюб через органи РАЦС неможливо, оскільки порозуміння між сторонами відсутнє. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам Позивача. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Наголошено, що потреба у наданні строку на примирення відсутня.
Позивач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, у позові просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надав.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
09.10.2018 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно Малиновським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного ставну головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2827 від 11.01.2019 року. За час перебування у шлюбі у сторін дітей від шлюбу немає.
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини позивач не має наміру, строк на примирення просить не надавати.
Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.
Таким чином, з огляду на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначається: якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.
Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядкуст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн. на користь позивача .
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Шлюб зареєстрований 09.10.2018 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Малиновським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного ставну головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2827 від 11.01.2019 року - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн. на користь ОСОБА_1 .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Свіжа