Унікальний номер 757/59134/25-ц
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/11041/2026
Головуючий у суді першої інстанції Р. Ю. Козлов
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України

27 липня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 

сторони

позивач компанія EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ
(FSC International Center gGmbH)

відповідач ОСОБА_1

відповідач Державна організація 
«Український національний офіс 
інтелектуальної власності та інновацій»

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу компанії EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH), подану представником Мамунею Олександром Сергійовичем, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2026 року,
у с т а н о в и в :

Компанія EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі по тексту - УКРНОІВІ) про дострокове припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року на торгівельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії.
В ході проведення підготовчого судового засідання представник відповідача УКРНОІВІ звернулася до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 757/64684/25-ц за позовною заявою EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ до ОСОБА_1, УКРНОІВІ про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 на торговельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача посилається на об`єктивну неможливість розгляду вказаної справи до вирішення Печерським районним судом м. Києва цивільної справи № 757/64684/25-ц за позовною заявою EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ до ОСОБА_1, УКРНОІВІ про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 року на торговельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії.
Представник відповідача вважає, якщо у справі № 757/64684/25-ц буде ухвалено рішення суду про задоволення позовних вимог, відповідно таке рішення суттєво вплине на предмет судового розгляду у справі № 757/59134/25-ц, у зв`язку із чим провадження у даній судовій справі № 757/59134/25-ц підлягає зупиненню до вирішення іншої судової справи № 757/64684/25-ц і набрання в ній рішенням законної сили.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 09 квітня 2026 року зупинено провадження у справі № 757/59134/25-ц за позовом компанії EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH) до ОСОБА_1, УКРНОІВІ про дострокове припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 на торговельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії, до набрання законної сили рішенням у справі № 757/64684/25-ц за позовом компанії EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ до ОСОБА_1, УКРНОІВІ про визнання недійсним свідоцтва України № НОМЕР_1 від 25.09.2013 на торговельну марку повністю та зобов`язання вчинити дії.
Не погодившись із таким судовим рішенням, компанія EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH), через представника Мамуню О.С. звернулась з апеляційною скаргою.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що предметом позову у цій справі є дострокове припинення дії свідоцтва України № НОМЕР_1 на оспорювану ТМ В свою чергу підставою позову у цій справі є факт невикористання в Україні оспорюваної ТМ для всіх товарів та послуг, для яких вона зареєстрована, протягом безперервного п`ятирічного строку.
Тобто, до предмету доказування у цій справі належить встановлення обставин чинності свідоцтва на оспорювану ТМ та належність на неї права відповідачу ОСОБА_1 станом на дату розгляду справи, факт невикористання в Україні оспорюваної ТМ щодо товарів та послуг, для яких вона зареєстрована, протягом безперервного п`ятирічного строку, наявність або відсутність поважних причин невикористання оспорюваної ТМ. При цьому встановлення цих обставин не потребує дослідження правомірності набуття прав на оспорювану ТМ або її відповідності умовам надання правової охорони. 
Зауважує, що предметом доказування у справі № 757/64684/25-ц належить встановлення обставин відповідності оспорюваної ТМ умовам надання правової охорони та факт її реєстрації без порушення прав третіх осіб, а в разі встановлення протилежних обставин свідоцтво на оспорювану ТМ підлягає визнанню недійсним судом. Отже, предмет доказування у зазначеній справі є іншим за своєю правовою природою та спрямований на оцінку законності надання правової охорони оспорюваній ТМ, а не на дослідженні використання торговельної марки. 
Таким чином, на думку апелянта, зазначені обставини, які є предметом доказування у справі № 757/64684/25-ц, не входить до предмету доказування у даній справі та не впливають на нього. 
Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що обґрунтування суду про неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 757/64684/25-ц є помилковим, оскільки суду у цій справі достатньо встановити факт чинності свідоцтва на оспорювану ТМ та належність прав на неї відповідачу ОСОБА_1 на час розгляду цієї справи. 
Окрім того, зазначає, що клопотання відповідача УКРНОІВІ про зупинення провадження справі було подане 09.04.2026, тобто у день судового засідання у справі, а отже стороні позивача не надано було можливості подати письмові заперечення чим порушено його право на справедливий судовий розгляд. 
УКРНОІВІ, через представника Поліщук Н.В. подано до суду відзив на апеляційну скаргу.
Відповідач зазначає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2026 про зупинення провадження у справі № 757/59134/25 є обґрунтованою та постановленою у повній відповідності з нормами процесуального права.
Зауважує, що дана справа № 757/59134/25-ц про дострокове припинення дії свідоцтва та справа № 757/64684/25-ц про визнання недійсним свідоцтва є пов`язаними між собою, оскільки можливе визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_1 на торговельну марку у справі № 757/64684/25-ц призведе до виключення підстав для задоволення позовних вимог у справі № 757/59134/25-ц про дострокове припинення дії свідоцтва № НОМЕР_1 на торговельну марку, тобто пов`язаність цих двох справ полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається у даній справі № 757/59134/25-ц, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням у справі № 757/64684/25-ц.
Доводи апелянта про те, що «первісний характер» іншої справи не є процесуальною підставою для зупинення, є суто формальним та суб`єктивним трактуванням тексту ухвали.
Щодо твердження апелянта, що клопотання про зупинення провадження у справі було вирішено у день судового засідання зазначає, що інтереси позивача в судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2026 представляв адвокат Мамуня О.С., який виступив в залі суду та надав усні заперечення щодо клопотання УКРНОІВІ про зупинення провадження. 
Відповідачем ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 подано до суду відзив на апеляційну скаргу позивача.
На думку відповідача, незважаючи на ту обставину, що є різниця у предметі та підставах позовів справ №757/64684/25-ц та №757/59134/25-ц, однак така різниця є формальною, фактичний результат задоволення позову по даних справах буде однаковим - свідоцтво на торговельну марку №176574 від 25.09.2013 втратить свою чинність.
Зауважує, що в даному випадку відбувається штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах), що було описано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 року по справі №233/4365/18.
Продовження розгляду справи №757/59134/25-ц до завершення розгляду справи №757/64684/25-ц не здатне буде забезпечити більш ефективний чи вищий рівень захисту прав Позивача, навпаки це призведе до безпідставного перевантаження судової системи та штучного збільшення розміру судових витрат сторін таких спорів.
Таким чином, на думку відповідача, ухвала Печерського районного суду міста Києва є законною та обґрунтованою, а у задоволенні апеляційної скарги позивача на таку ухвалу слід відмовити.
Звертає увагу також на хибність та необґрунтованість тверджень позивача щодо порушення судом при винесенні оскаржуваної ухвали принципу змагальності та права на справедливий судовий розгляд.
EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH), через представника Мамуню О.С. подано до суду додаткові пояснення у справі.
За правилом частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Так, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що цивільна справа № 757/59134/25-ц про дострокове припинення дії свідоцтва та справа № 757/64684/25-ц про визнання недійсним свідоцтва є пов`язаними між собою, оскільки можливе визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_1 на торговельну марку у справі № 757/64684/25-ц призведе до виключення підстав для задоволення позовних вимог позивача у справі № 757/59134/25-ц про дострокове припинення дії свідоцтва № НОМЕР_1 на торговельну марку, тобто пов`язаність цих двох справ полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається у даній справі № 757/59134/25-ц, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням у справі № 757/64684/25-ц.
Обґрунтовуючи таке своє рішення суд зазначив, що неможливість розгляду даної справи полягає в тому, що позов у справі № 757/64684/25-ц має первісне значення по відношенню до позову у даній справі № 757/59134/25-ц, адже факт визнання недійсним свідоцтва на торговельну марку у справі № 757/64684/25-ц може істотно вплинути на вирішення справи № 757/59134/25- ц, оскільки предмет позову припинить існування, тобто розгляд питання про дострокове припинення свідоцтва на торговельну марку буде юридично неможливим через відсутність предмета спору, оскільки недійсне свідоцтво не може створювати юридичних наслідків, а отже, не може бути достроково припинено.
Таким чином у разі якщо у справі № 757/64684/25-ц буде ухвалено рішення суду про задоволення позовних вимог, відповідно таке рішення суттєво вплине на предмет судового розгляду у справі № 757/59134/25-ц, у зв`язку із чим провадження у даній судовій справі № 757/59134/25-ц підлягає зупиненню до вирішення іншої судової справи № 757/64684/25-ц і набрання в ній рішенням законної сили.
Перевіривши такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Відповідно до п. 6 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі № 207/413/18 (провадження № 61-7608св20).
Отже, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
Незважаючи на те, що зупинення провадження у справі має тимчасовий характер, судам необхідно враховувати право кожної особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку та розглядати кожну справу без надмірного формалізму.
Відповідно до висновків Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі.
Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинні існувати тісний матеріально- правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт наявності іншого судового провадження № 757/64684/25-ц про визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_1 від 25.09.2013.
Так, суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що разі якщо у справі № 757/64684/25-ц буде ухвалено рішення суду про задоволення позовних вимог, відповідно таке рішення суттєво вплине на предмет судового розгляду у справі № 757/59134/25-ц, у зв`язку із чим провадження у даній судовій справі № 757/59134/25-ц підлягає зупиненню до вирішення іншої судової справи № 757/64684/25-ц і набрання в ній рішенням законної сили.
На думку колегії судді, таке твердження суду є правильним, адже позивачем було подано дві позовні заяви до одного і того ж відповідача з однією і тією ж метою - припинення дії свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_1 від 25.09.2013. При цьому, по справі №757/64684/25-ц висунуто вимоги щодо припинення дії свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_1 від 25.09.2013 внаслідок визнання його недійсним, а по справі №757/59134/25-ц - внаслідок його невикористання.
Водночас, незважаючи на формальну різницю у предметі та підставах позовів справ №757/64684/25-ц та №757/59134/25-ц фактичний результат задоволення позову по даних справах буде однаковим - свідоцтво на торговельну марку №176574 від 25.09.2013 втратить свою чинність.
Слід зауважити, що у своїй постанові від 04.07.2023 року по справі №233/4365/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим.
В даному випадку продовження розгляду справи №757/59134/25-ц до завершення розгляду справи №757/64684/25-ц не здатне буде забезпечити більш ефективний чи вищий рівень захисту прав Позивача.
Щодо твердження апелянта, що суд порушив його процесуальні права, розглянувши клопотання про зупинення провадження у день його подання відповідачем, тобто 09.04.2026 р., не надавши позивачу строку для подання письмових заперечень, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Відтак, вказана норма ЦПК України передбачає можливість подання заперечень проти заяв та клопотань як у письмовій, так і в усній формі. При цьому, лише у випадках, прямо передбачених законом, такі заперечення можуть бути подані лише в письмовій формі.
Водночас, положеннями ЦПК України не передбачено спеціального положення щодо того, що заперечення проти клопотання про зупинення провадження по справі мають бути подані лише у письмовій формі. Отже, позивач не був позбавлений можливості надати такі заперечення в усній формі під час участі в судовому засіданні 09.04.2026 року.
В свою чергу, ч.1 ст.240 ЦПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.
При цьому, ч.2 ст.223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:
- неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;
- перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
- виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
- необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;
- якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.
Як видно із вищезазначеного положення, серед підстав для відкладення судового засідання відсутня така підстава як необхідність підготовки письмових заперечень на клопотання про зупинення провадження по справі. Таким чином, у суду не було обов`язку щодо відкладення судового засідання у зв`язку із наявністю вищезазначеної підстави.
Зважаючи на зазначене, можна дійти висновку, що здійснюючи розгляд клопотання про зупинення провадження по справі у тому ж засіданні, в якому його було подано, суд не допустив порушення норм процесуального права та не обмежив позивача у його праві на подання заперечень на таке клопотання.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу суд залишає без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу компанії EфEcCi Інтернешнл Сентер гГмбХ (FSC International Center gGmbH), подану представником Мамунею Олександром Сергійовичем, залишити без задоволення. 
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна