КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/20338/26
Провадження № 2/947/4955/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі: 
головуючого - судді Калініченко Л.В.
при секретарі Швидкій В. М., Матвієвої А.В.,
за участі представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Семенцова Олександра Івановича,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 
до ОСОБА_1 
про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії в сумі 69529 гривень 19 копійок.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ОСОБА_1  перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 07.10.2016 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
12.10.2016 року відповідачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областііз заявою №6434 про призначення їй пенсії за віком за списком №2 та з 07.10.2016 року останній було призначено пенсію.
Як зазначає позивач, після перевірки електронної пенсійної справи №951060858218  ОСОБА_1 проведеної Головним управлінням на виконання судових рішень від 11.02.2023 року по справі №420/7634/23 та від 28.07.2025 року по справі №420/17172/25 встановлено, що поновлення раніше призначеної пенсії відповідно до матеріалів пенсійної справи проведено в помилковому розмірі, у зв`язку з чим по пенсійній справі № 951060858218 виникла переплата пенсії за період з 07.10.2016 року по 31.03.2023 року у сумі 487522,28 грн. про що повідомлено відповідачку та способи її погашення. 
Однак, після письмового звернення відповідачки пенсійну справу переглянуто та доопрацьовано у зв`язку з помилково визначеним розміром пенсії, внаслідок чого у останньої утворилась переплата виплаченої пенсії за період з 01.10.2016 року по 31.03.2026 року у розмірі 69529,19 грн. 
Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою суду від 19.05.2026 року вказану позовну заяву залишено без руху. 
21.05.2026 року на виконання ухвали суду представником позивача надано заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору. 
Дослідивши подані до суду документи, суддею встановлено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, позивачем виконані вимоги ухвали суду від 19.05.2026 року, підстави для залишення позовної заяви без руху або відмови у відкритті провадження, визначених у ст. 185, 186 ЦПК України, відсутні. 
За наслідком чого, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.05.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення судовому засідання з повідомленням сторін по справі.
Одночасно визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
16.06.2026 року від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідачки посилається на те, що перераховані виплати не підлягають поверненню за умови, якщо особа, котра зробила такі виплати, здійснила їх: добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку та за відсутності недобросовісності з боку набувача.
У судове засідання, призначене на 01.09.2026 року, з`явився представник відповідачки ОСОБА_1 – адвокат Семенцов Олександр Іванович, який просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання, призначене на 01.09.2026 року, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак 24.08.2026 року від останньої до суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.
За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 11.09.2026 року о 12 год. 00 хв.
Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином.
Заслухавши пояснення представника відповідачки по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 12.10.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулась з заявою про призначення/перерахунок пенсії в якій просила призначити пенсію за віком №2.
На ім`я відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області 12.10.2016 року відкрито пенсійну справу (особовий рахунок) № НОМЕР_1 .
Відповідно до розпорядження Центрального об`єднаного управління ПФУ в місті Одесі №858218 від 14.11.2016 року, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид призначення за списком 2, за період з 12.10.2016 року через зміну надбавки, призначено щомісячну пенсію з 07.10.2016 року в сумі 2622,49 грн.
Відповідно до розпорядження Центрального об`єднаного управління ПФУ в місті Одесі №858218 від 16.06.2017 року, проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид призначення за списком 2, за період з 01.12.2016 року через зміну надбавки, призначено щомісячну пенсію з 07.10.2016 року в сумі 3513,80 грн.
У відповідності до рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ в місті Одесі №951060858218 від 06.08.2018 року ОСОБА_1 призначено щомісячно пенсію: за віком з 01.10.2017 року по 06.10.2025 року в сумі 3513,80 грн.; з 07.10.2025 року довічно в сумі 3513,80 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по адміністративній справі №420/7634/23 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоді роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі: з дати призначення пенсії з 07.10.2016 р. - період роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога реаніматолога з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р.; в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р.; в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., на посаді завідувача відділенням, лікаряанестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 р. по 30.09.2016 р.; з дати перерахунку пенсії з 01.10.2018 р. - періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії та завідувача блоком, лікаряанестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.10.2016 р. по 30.09.2018 р.; з дати перерахунку пенсії з 01.04.2021 р. - період роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.10.2019 р. по 27.12.2019 р., на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 858 грн. 88 коп.
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
За наслідком чого, судом було перевірено та встановлено наявність оприлюдненого у Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по адміністративній справі №420/7634/23, який відповідає наданій до суду копії цього рішення суду. Судом також встановлено, що вказане рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2023 року у справі №420/7634/23. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по адміністративній справі №420/7634/23, набрало законної сили 05.10.2023 року.
12.10.2023 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218, яким на виконання рішення суду від 11.05.2023 року №420/7634/23 проведено перерахунок ОСОБА_1 пенсії, та призначено щомісячно пенсію в сумі 5389,81 грн. у наступні періоди: з 07.10.2016 року по 11.10.2016 року; з 12.10.2016 року по 30.11.2016 року; з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року; з 01.01.2017 року по 30.04.2017 року; з 01.05.2017 року по 30.09.2017 року; з 01.10.2017 року по 30.11.2017 року; з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року; 01.01.2018 року по 30.06.2018 року; з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року; з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року; з 01.07.2019 року по 30.11.2019 року; з 01.12.2019 року по 31.12.2019 року; 01.01.2020 року по 30.04.2020 року; з 01.05.2020 року по 30.06.2020 року; з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року; 01.09.2020 року по 30.11.2020 року; з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року; 01.01.2021 року по 28.02.2021 року; 01.03.2021 року по 30.06.2021 року; з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року; 01.12.2021 року по 31.12.2021 року; 01.01.2022 року по 30.06.2022 року; з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року; з 01.10.2022 року по 30.11.2022 року; 01.12.2022 року по 31.12.2022 року; з 01.01.2023 року по 06.10.2025 року; з 07.10.2025 року по довічно.
21.08.2025 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218 про перерахунок пенсії, яким на підставі заяви від 18.07.2025 року за №1500-0307-5/125537, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком щомісячно з 07.10.2016 року по довічно в сумі 4720,32 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року по адміністративній справі №420/17172/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи з 01.03.2021 по 28.02.2025 в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі: - з дати перерахунку пенсії з 01.04.2023 року – період роботи на посадах завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку інтенсивної терапії та завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку інтенсивної терапії опікового профілю відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу з 01.03.2021 по 28.02.2023 роки; - з дати перерахунку пенсії з 01.04.2025 року – період роботи на посаді завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку інтенсивної терапії опікового профілю відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу з 01.03.2023 по 28.02.2025 роки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.
Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
За наслідком чого, судом було перевірено та встановлено наявність оприлюдненого у Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту вказаного рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року по адміністративній справі №420/17172/25, який відповідає наданій до суду копії цього рішення суду. Судом також встановлено, що вказане рішення залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 року у справі №420/17172/25. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року по адміністративній справі №420/17172/25, набрало законної сили 30.09.2025 року.
29.12.2025 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218 про перерахунок пенсії, яким на виконання рішення суду, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком щомісячно з 07.10.2016 року по довічно в сумі 4629,92 грн.
21.01.2026 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218 про перерахунок пенсії, яким на виконання рішень судів, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком щомісячно в сумі 5128,98,92 грн., у наступні періоди: з 01.05.2020 року по 30.06.2020 року; з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року; 01.09.2020 року по 30.11.2020 року; з 01.12.2020 року по 31.12.2020 року; 01.01.2021 року по 28.02.2021 року; 01.03.2021 року по 30.06.2021 року; з 01.07.2021 року по 30.11.2021 року; 01.12.2021 року по 31.12.2021 року; 01.01.2022 року по 30.06.2022 року; з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року; з 01.10.2022 року по 30.11.2022 року; 01.12.2022 року по 31.12.2022 року; з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року; з 01.01.2024 року по 29.02.2024 року; 01.03.2024 року по 31.03.2024 року; 01.04.2024 року по 31.12.2024 року; 01.01.2025 року по 06.10.2025 року; 07.10.2025 року по 31.12.2025 року; з 01.01.2026 року по довічно.
22.01.2026 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218 про перерахунок пенсії, яким за фактом працевлаштування/звільнення, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком щомісячно: з 01.11.2025 року по 31.12.2025 року в сумі 12665,77 грн.; з 01.01.2026 року по довічно в сумі 12719,59 грн.
27.02.2026 року Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в місті Одесі прийнято рішення №951060858218 про перерахунок пенсії, яким за фактом індексації заробітку (масовий), ОСОБА_1 призначено пенсію за віком щомісячно: з 01.03.2026 року по довічно в сумі 14186,44 грн.
26.01.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області винесено рішення №281 про прийняття суми переплати пенсії на облік, згідно із яким відповідачка – ОСОБА_1 одержує пенсію за віком в розмірі 12719 грн. 59 коп. на місяць, за наслідком чого встановлено суму переплати пенсіїу розмірі 487522 грн. 28 коп. згідно з довідкою відділу опрацювання документації №1 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка утворилася за період з 07.10.2016 року по 31.03.2023 року. У зв`язку з невірним виконанням судових рішень від 11.05.2023 року по справі №420/7634/23 та від 28.07.2025 року №420/17172/25 утворилась переплата в розмірі 487522 грн. 28 коп., яка прийнята на облік в січні 2026 року.
В подальшому, розглянувши пенсійну справу і особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 25.03.2026 року прийнято рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №34 про зняття з обліку переплати пенсії з інших причин. Вказаним рішенням установлено, що згідно зі службовою запискою відділу опрацювання пенсійної документації №1 управління з питань виплат від 23.01.2026 року №1839/04-16 сума переплати 487522 грн. 28 коп. утворилася за період з 07.10.2016 року по 31.03.2023 року у зв`язку з невірним виконанням рішення суду. Згідно зі службовою запискою начальника відділу опрацювання документації №1 від 18.03.2026 №7006/04-16 уточнена сума переплати у зв`язку доопрацюванням пенсійної справи  ОСОБА_1 за результатами перевірки згідно службової записки №55100/03-16 від 12.11.2025 року за період з 07.10.2016 року по 31.03.2026 року склала 69529,19 грн. та у зв`язку з доопрацюванням пенсійної справи та перерахунком пенсії зняттю з обліку з інших причин підлягає частина переплати пенсії в сумі 417993 грн. 09 коп.
У відповідності до складеного позивачем розрахунку переплати по пенсійній справі (особовому рахунку) № НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , за період з 01.10.2016 року по 31.03.2026 року, у відповідності до якого визначено, що переплата ОСОБА_1 пенсії за цей період становить в сумі 69529,19 грн.
Позивач у позові зазначає, що саме після перевірки електронної пенсійної справи №951060858218 відповідачки проведеної Головним управлінням на виконання судових рішень від 11.02.2023 по справі № 420/7634/23 та від 28.07.2025 по справі № 420/17172/25 встановлено, що поновлення раніше призначеної пенсії відповідно матеріалів пенсійної справи проведено в помилковому розмірі, а саме, що обумовлено:
- помилково розрахований страховий стаж з урахуванням періодів страхового стажу, обчислених в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788, починаючи з 07.10.2016, що призвело до помилкового обчислення відсотків понаднормованого стажу роботи та розміру пенсії;
- періоди страхового стажу з 27.07.1082 по 26.09.1983, з 16.10.1983 по 25.07.1984, з 01.09.1984 по 30.06.1990 безпідставно враховано в подвійному розмірі, оскільки в судовому рішенні від 11.05.2023 ці періоди відсутні;
- починаючи з 01.10.2018 при виконанні судового рішення застосовано індивідуальний коефіцієнт заробітної плати застосовано 1,82293, в той час як при перерахунку пенсії за заявою був застосований коефіцієнт 1,82205.
На підставі чого позивач зазначає про наявну рахункова помилку Головного управління, а саме: помилково розрахований страховий стаж з урахуванням періодів страхового стажу, обчислених в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788, починаючи з 07.10.2016 по теперішній час, що призвело до помилкового обчислення відсотків понаднормованого стажу роботи та розміру пенсії відповідачки.
27.03.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на адресу ОСОБА_1 скеровано лист листа за вих. №1500-0405-8/46512 з повідомленням про те, що за результатом перегляду пенсійної справи уточнена сума переплати склала 69529,19 грн. за період з 07.10.2016 року по 31.03.2026 року та з проханням вважати лист від 27.01.2026 року за вих. №1500-0404-8/13752 - не дійсним. Одночасно у листі ГУ ПФУ в Одеській області зазначило про необхідність повернення вказаної суми переплати пенсії на рахунок Пенсійного фонду України.
30.03.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про відмову погашати переплату пенсії в сумі 69529,19 грн. за період з 07.10.2016 року по 31.03.2026 року. 
Не сплата відповідачкою вказаної переплати у добровільному порядку, стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення надміру виплаченої пенсії на підставі положень статті 1212 ЦК України.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є зокрема договори та інші правочини.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.
Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.
Отже, Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Отже ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.
Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.
Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІє, зокрема подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017).
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».
Отже, суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 26.01.2026 року було винесено рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік №281, згідно з яким у зв`язку з невірним виконанням судових рішень від 11.05.2023 року по справі №420/7634/23 та від 28.07.2025 року по справі №420/17172/25 у ОСОБА_1 , утворилась переплата за період з 07.10.2016 року по 31.03.2026 року в розмірі 487522 грн. 28 коп.
Також судом встановлено, що після розгляду пенсійної справи і особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області №34 від 25.03.2026 року було винесено рішення про зняття з обліку частини переплати пенсії в сумі 417993 грн. 09 коп. у зв`язку з доопрацюванням справи та перерахунком пенсії. 
Також у вказаному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.03.2026 року зазначено, що у зв`язку з доопрацюванням пенсійної справи у ОСОБА_1 уточнена сума переплати пенсії за період з 07.10.2016 року по 31.03.2026 року складає в розмірі 69529,19 грн.
Разом з тим, з позивачем до суду не надано жодних доказів існування рахункової помилки, що виразилась у нарахуванні та виплаті пенсії, на підставі яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що ця помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовою особою, відповідальною за обчислення та нарахування пенсії. 
Також, позивачем в порушення вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_1 при зверненні до позивача, так і в подальшому, діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подала документи, які містять недостовірні відомості з метою незаконного отримання пенсії або знала про обставини, що можуть вплинути на отримання пенсії та свідомо, навмисно не повідомила (приховала) ці обставини. 
З урахуванням вищенаведеного, надаючи належним чином оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про не доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, тому у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог.
Ухвалюючи рішення суду в даній справі, судом враховується, що відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене в сукупності, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, за наслідком чого у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пенсії, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 1-18, 76-89, 141, 223, 263-266, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )про стягнення надміру виплаченої суми пенсії – відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено – 11.09.2026 року.

Головуючий       Л. В. Калініченко