ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/343/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Огородніка К.М.,
за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго",
ліквідатор боржника арбітражний керуючий Скопич Я.В. - особисто (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua), 
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія",
представник кредитора - Пилип В.М., адвокат (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua),

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"
на ухвалу Господарського суду Київської області 
від 15.10.2025
у складі судді: Лопатін А.В.
та постанову Північного апеляційного господарського суду
від 01.04.2026 
у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючий), Остапенка О.М., Сотнікова С.В.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Оленерго"
про банкрутство,
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст руху справи
1. У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/343/16 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Оленерго".
2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 закінчено попереднє засідання господарського суду, визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника, затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" в сумі 548 484 449,18 грн. до якого, зокрема, включено ПАТ "Український інноваційний банк" з грошовими вимогами у розмірі 74 859 361,80 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 35 670 636,49 грн. - в четверту чергу, 39 185 969,31 грн. - в шосту чергу; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" вимоги ПАТ "Український інноваційний банк" у розмірі 190 182 621,54 грн., як забезпечені майном боржника.
3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2017 клопотання про заміну кредитора на правонаступника задоволено, замінено кредитора у справі № 911/343/16 про банкрутство ТОВ "Оленерго" ПАТ "Український інноваційний банк" на його правонаступника - ПАТ "Українська інноваційна компанія".
4. Постановою Господарського суду Київської області від 13.06.2018 у справі №911/343/16 ТОВ "Оленерго" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.10.2020 клопотання ПАТ "Українська інноваційна компанія" від 17.09.2020 про заміну кредитора на правонаступника задоволено, замінено кредитора ПАТ "Українська інноваційна компанія" на правонаступника ТОВ "Старт Фінанс" в частині кредиторських вимог до банкрута в розмірі 46 844 699,08 грн., що виникли з кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26.06.2014 № 5010 (зі змінами); з договору про переведення боргу від 17.03.2015, та забезпечені заставою майна боржника згідно договору іпотеки від 17.10.2014.
6. 29.05.2025 через систему "Електронний суд" від ПАТ "Українська інноваційна компанія" надійшло клопотання про зміну черговості задоволення вимог кредиторів, в якій останнє просило суд: прийняти відмову ПАТ "Українська інноваційна компанія" від забезпечення за договором застави майнових прав на рухоме майно №4 від 16.01.2014 та №1 від 14.11.2014 у розмірі 142 434 998,29 грн.; змінити черговість задоволення забезпечених вимог ПАТ "Українська інноваційна компанія" шляхом перенесення грошових вимог ПАТ "Укрінком" у розмірі 142 434 998,29 грн., включених до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" як забезпечених майном боржника, до четвертої черги задоволення вимог кредиторів у справі №911/343/16; зобов`язати ліквідатора банкрута внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" шляхом перенесення зазначених грошових вимог ПАТ "Українська інноваційна компанія" у розмірі 142 434 998,29 грн. до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.
7. В обґрунтування поданого клопотання ПАТ "Українська інноваційна компанія" зазначає, що ухвалою суду від 04.08.2016 (у межах справи №911/343/16 про банкрутство ТОВ "Оленерго") затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги ПАТ "Український інноваційний банк", правонаступником якого є ПАТ "Українська інноваційна компанія". Частина цих вимог у розмірі 143 337 922,46 грн. визначена як забезпечена майном боржника за договорами застави майнових прав на рухоме майно № 4 від 16.01.2014 та №1 від 14.11.2014.
8. Предмети застави - майнові права на нафтопродукти, газові ресурси та окремі транспортні засоби - фактично відсутні у власності боржника, документи, що підтверджують наявність таких прав чи товарів - відсутні (згідно з матеріалами справи та звітами ліквідаторів).
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
9. Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.10.2025 у справі №911/343/16 в задоволенні клопотання ПАТ "Українська інноваційна компанія" б/н від 29.05.2025 про зміну черговості задоволення вимог кредиторів відмовлено.
10. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що корегування черг включення вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів у заявленому кредитором порядку не передбачено законодавством про банкрутство та не може бути підставою для внесення змін до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.
11. Водночас, місцевий господарський суд вказав на те, що у своїй заяві заявник посилається на матеріали справи та звіти ліквідатора, стверджуючи про відсутність майна, яке могло б бути предметом застави. Проте останній не надав жодних документальних, речових, експертних або інших належних доказів, що підтверджували б фактичну неможливість використання цього майна для задоволення його вимог. Самі лише посилання на ці документи без належного підтвердження не можуть вважатися достатньою підставою для перегляду ухвалених судом рішень, внесення змін до реєстру вимог кредиторів або зміни черговості задоволення вимог кредитора.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
12. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 15.10.2025 у справі №911/343/16 залишено без змін.
13. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про те, що внесені до реєстру вимог кредиторів дані, визначені відповідною ухвалою суду, яка є чинною та не скасованою у встановленому законом порядку, не підлягають перегляду чи зміні в частині черговості задоволення таких вимог.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
14. Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №911/343/16, з вимогою ухвалити нове рішення, яким заяву ПАТ "УКР/ІН/КОМ" про відмову від забезпечення та зміну черговості задоволення вимог до боржника у справі № 911/343/16 задовольнити у повному обсязі.
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №911/343/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026.
16. Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2026 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
17. 20.05.2026 від заявника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 2662, 40 грн.
18. Ухвалою Верховного Суду від 10.06.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 911/343/16 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" на ухвалу Господарського суду Київської області від 15.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026.
Датою проведення судового засідання визначено 30.06.2026.
19. Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2026 ухвалено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
20. В судовому засіданні 30.06.2026 представник ПАТ "УКР/ІН/КОМ" (в режимі відеоконференції) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просив Суд ухвалу Господарського суду Київської області від 15.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №911/343/16 скасувати, ухвалити нове рішення, яким заяву ПАТ "УКР/ІН/КОМ" про відмову від забезпечення та зміну черговості задоволення вимог до боржника у справі № 911/343/16 задовольнити у повному обсязі.
21. Арбітражний керуючий Скопич Я.В. в засіданні суду 30.06.2026 (в режимі відеоконференції) надав пояснення, у вирішенні спірних питань поклався на розсуд суду.
22. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.
Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 
23. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (30.06.2026) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 30.06.2026. Були відсутні і ніші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 30.06.2026.
24. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 28.04.2026 №4857-IX), Верховний Суд розглядає справу № 911/343/16 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника
(ПАТ "УКР/ІН/КОМ")
25. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник зазначає, що судом апеляційної інстанції застосовано положення ст. ст. 572, 575, 589 ЦК України та приписи Закону України "Про заставу" без урахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 27.05.2021 у справі № 916/1142/18, постанові від 07.11.2019 у справі № 913/849/14.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
26. Відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
28. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
29. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 
30. Предметом касаційного розгляду у цій справі є питання можливості зміни черговості задоволення вимог заставного кредитора у зв`язку з відсутністю предмета застави.
31. Провадження у справі № 911/343/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оленерго" порушено ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2016, тобто під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній на момент відкриття провадження).
32. Стаття 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом" (у відповідній редакції) визначає, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
33. Відповідно до частини першої, абзаців 2, 3 частини шостої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
34. Вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав (частина восьма Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника бо визнання його банкрутом").
35. Відтак, забезпечені кредитори можуть набути прав та обов`язків конкурсного кредитора за умови відмови від забезпечення, при цьому, така відмова має бути здійснена з урахуванням строку, встановленого положеннями частини першої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка встановлює граничний строк для заявлення конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника.
36. Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 закінчено попереднє засідання господарського суду, визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника, затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" в сумі 548 484 449,18 грн. до якого, зокрема, включено ПАТ "Український інноваційний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Українська інноваційна компанія") з грошовими вимогами у розмірі 74 859 361,80 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 35 670 636,49 грн. - в четверту чергу, 39 185 969,31 грн. - в шосту чергу; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Оленерго" вимоги ПАТ "Український інноваційний банк" (правонаступником якого є ПАТ "Українська інноваційна компанія") у розмірі 190 182 621,54 грн., як забезпечені майном боржника.
37. 21.10.2019 введено в дію КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
38. Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.
39. Прикінцевими та перехідними положеннями КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
40. Кодекс України з процедур банкрутства (КУзПБ) виокремлює із всіх кредиторів у справі про банкрутство забезпечених, якими є кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника. Зокрема, КУзПБ окремо регламентує участь цих кредиторів у справі про банкрутство, статус, правила, умови і строки звернення із заявою з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство, порядок і умови задоволення їх вимог у цій справі тощо.
41. Згідно з приписами абзаців другим та третім частини другої статті 45 КУзПБ забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
42. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
43. Наслідком розмежування забезпеченим кредитором вимог до боржника на забезпечені та незабезпечені, зокрема, шляхом відмови від забезпечення, є відмінні умови задоволення та черговості задоволення відповідних вимог, оскільки погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово (частина шоста статті 64 КУзПБ), тоді як у разі відмови кредитора від забезпечення погашення відповідних вимог здійснюється за правилами тієї черги, що буде визначена судом в судовому рішенні про визнання цих вимог на відповідну суму.
44. Частиною першою статті 48 КУзПБ встановлено, що учасниками зборів кредиторів боржника є конкурсні кредитори з правом вирішального голосу, вимоги яких визнані господарським судом за результатами попереднього засідання. У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу, зокрема, кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника.
45. На цей час триває ліквідаційна процедура, яка здійснюється на підставі норм КУзПБ.
46. ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернулося до Господарського суду Київської області із клопотанням про зміну черговості своїх вимог до боржника, які, хоча й були раніше визнані ухвалами суду як забезпечені заставою майна боржника у відповідній частині, проте, з огляду на фактичну відсутність предмета застави, що унеможливлює задоволення таких вимог за рахунок заставного майна, на думку заявника, підлягають приведенню віднесення до вимог четвертої черги, як то передбачено положеннями чинного на даний час КУзПБ.
47. За змістом статті 1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
48. Відповідно до частини першої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
49. Заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов`язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором (частина друга статті 587 Цивільного кодексу України).
50. Виходячи з вимог статті 579 Цивільного кодексу України та статті 7 Закону України "Про заставу", предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.
51. Виходячи з вказаних норм законодавства, втрата предмету застави за своїм юридичним змістом означає відсутність істотної умови договору застави і неможливість задоволення кредитором своїх вимог за рахунок застави. При цьому, законодавством передбачена можливість заміни предмета застави у разі такої втрати. 
52. Отже, заставодержатель, у разі вибуття предмета застави з власності заставодавця, зокрема, у випадку знищення, втрати, загибелі предмета застави, яким забезпечено його вимоги до боржника, може захистити своє порушене право у спосіб, передбачений частиною другою статті 587 Цивільного кодексу України.
53. Поряд з цим, як про це зазначено вище, у справі триває ліквідаційна процедура, яка за своєю специфікою має певні обмеження щодо розпорядженням майна банкрута, яке включене до ліквідаційної маси. 
54. При цьому, слід зауважити, що вибуття предмета застави з власності заставодавця не свідчить про припинення договірних відносин сторін (основного зобов`язання) й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.
55. В цій частині колегія суддів також звертається до висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 07.11.2019 у справі 913/849/14:
"… за умови доведення належними, достатніми та допустимими доказами обставини загибелі заставного майна, заставний кредитор не позбавлений права звернутися до суду у ліквідаційній процедурі боржника про внесення змін до реєстру вимог кредиторів та включення спірних вимог до 4 черги задоволення…".
56. Відмовляючи у задоволенні вимог ПАТ "Українська інноваційна компанія", суди попередніх інстанцій викладеного вище не врахували та дійшли висновків, що корегування черг включення вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів у заявленому кредитором порядку не передбачено законодавством про банкрутство та не може бути підставою для внесення змін до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів. 
При цьому, суди послалися на висновки Верховного Суду, зокрема, наведені у постанові від 25.05.2021у справі №Б8/065-12.
57. З цього приводу слід зауважити на тому, що у наведеній вище справі спірним постало питання зміни черговості вимог Кредитора до Боржника, після затвердження реєстру вимог кредиторів у справі, через зміну КУзПБ порядку визнання кредиторських вимог забезпеченими, за яким (порядком) кредитор розглядається як забезпечений лише в частині вартості предмета застави, якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги.
Відтак, означені висновки не є релевантними до цієї справи.
58. При цьому, дійшовши висновку про неможливість корегування черг включення вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів, суди вказали на те, що Кредитор, посилаючись на матеріали справи та звіти ліквідатора, не надав жодних документальних, речових, експертних або інших належних доказів, що підтверджували б фактичну неможливість використання цього майна для задоволення його вимог. 
Означені висновки, з урахуванням наведеного вище, колегія суддів оцінює як взаємовиключні.
59. Приписами статей 73-79 ГПК України визначено, що для обґрунтування своїх вимог або заперечень кожна сторона зобов`язана надати належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують обставини, на які вона посилається. Докази повинні стосуватися предмета доказування, бути достовірними, отриманими законним шляхом, а також такими, що дають змогу суду сформувати об`єктивне переконання щодо наявності або відсутності відповідних фактів.
60. В частині доказів вибуття предмета застави з власності заставодавця (Боржника), колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне. 
61. За приписами частини 1 статті 62 КУзПБ усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.
62. За змістом статей 61, 62, 63, 64 КузПБ ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, формує ліквідаційну масу з усіх видів майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлених в ході ліквідаційної процедури, за рахунок коштів, одержаних від продажу якого (майна та майнових активів боржника), здійснюється задоволення вимог кредиторів.
63. Питання визначення складу ліквідаційної маси, належності окремих активів та можливості їх реалізації підлягають вирішенню ліквідатором у межах ліквідаційної процедури відповідно до положень КУзПБ
64. Особливості процедури банкрутства полягають у тому, що формування ліквідаційної маси, виявлення та повернення майна боржника, а також здійснення заходів, спрямованих на захист майнових інтересів боржника та кредиторів покладено на арбітражного керуючого, а після відкриття ліквідаційної процедури - на ліквідатора. 
65. Ліквідатор у справі про банкрутство має самостійний статус як особа, що за рішенням суду зобов`язана належним чином виконувати свої повноваження в ході ліквідаційної процедури, зокрема ті, що направлені на формування ліквідаційної маси боржника та задоволення вимог кредиторів.
66. Враховуючи викладене вище, а також обсяг повноважень та прав ліквідатора у справі щодо майна боржника, слід дійти висновку, що, не виключно, але зокрема, найбільш достовірною інформацією щодо наявності/відсутності майна боржника володіє саме ліквідатор, інформація про що. Зокрема, фіксується у відповідних звітах та фінансових аналізах.
67. Означеного вище, суди попередніх інстанцій не врахували та дійшли передчасних висновків про відсутність жодних належних доказів у підтвердження доводів Кредитора.
68. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
69. Оскаржувані судові рішення наведеним вимогам не відповідають.
70. Ураховуючи викладене, рішення судів попередніх інстанцій не можуть вважатися законними та обґрунтованими, оскільки вони ухвалені за умови неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки в силу приписів ст. 300 ГПК України касаційна інстанція обмежена у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні, або додатково перевіряти докази, усунення наведених порушень неможливе на стадії касаційного розгляду. 
71. Поряд з цим, колегія суддів вважає необхідність зауважити на тому, що процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущенні доведення боржника до банкрутства. Захист приватного інтересу, у свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажі його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу інтересів при захисті публічного та приватного інтересів.
72. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.
73. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
74. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
75. Тож, розгляд справи про банкрутство (неплатоспроможність) має відбуватися з урахуванням строковості судових процедур та розумності строку розгляду справи.
Висновки за результатами касаційного провадження
76. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
77. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 2 частини першої статті 308, статтею 310 ГПК України, касаційна скарга ПАТ "Українська інноваційна компанія" підлягає частковому задоволенню, а прийняті у справі рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
78. Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, оцінити правомірність вимог заявника, надати належну оцінку всім доводам учасників справи із належним обґрунтуванням прийняття або неприйняття відповідних доводів і доказів, а отже, встановити обставини щодо наявності або, навпаки, відсутності підстав для зміни черговості задоволення вимог заставного кредитора у разі встановлення втрати (знищення) предмету застави.
Щодо судових витрат
79. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється.
На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" - задовольнити частково.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 15.10.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №911/343/16 - скасувати.
3. Справу № 911/343/16 (в скасованій частині) передати на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський 

К.М. Огороднік