ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2073/26
11 вересня 2026 року | м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИГИРИНСЬКЕ" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЧИГИРИНСЬКЕ» (далі – позивач, або ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі – відповідач, або ГУ ДПС у Тернопільській області) з такими позовними вимогами:
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 26.03.2026 року № 00047720404, яким до ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 540,69 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами розгляду акта перевірки № 2120/19-00-04-04/45224732 від 17.02.2026 року, відповідачем винесене оскаржуване податкове повідомлення рішення. Разом з тим, ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» не отримувало зазначений акт перевірки ні поштовим зв`язком, ні через електронний кабінет платника податків, ні в інший спосіб, передбачений законодавством, а тому було позбавлене права на участь у прийняття рішення. Невручення акта перевірки має істотне правове значення, оскільки саме після його отримання платник податків може реалізувати свої процесуальні права, а саме: ознайомитися з викладеними висновками; подати заперечення; подати додаткові документи; надати пояснення на спростування висновків перевірки.
Фактичне позбавлення платника податків права на подання заперечень означає, що рішення контролюючого органу було прийнято без дотримання принципів змагальності, добросовісності, права бути вислуханим та права на належну адміністративну процедуру. Оскаржуване рішення не містить належного обґрунтування, у чому саме полягала винна поведінка позивача, які обставини свідчать про наявність вини, чи досліджував відповідач наявність обставин, що виключають або пом`якшують відповідальність, та з яких підстав застосовано саме штрафну санкцію у визначеному розмірі.
З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у встановлений строк подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами розгляду акта камеральної перевірки № 2120/19-00-04-04/45224732 від 17.02.2026 року щодо порушень термінів сплати (перерахування) узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по Податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2025 року, листопад 2025 року.
В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» ( ЄДРПОУ 45224732) порушено терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний період жовтень 2025 року та листопад 2025 року, чим порушено пункт 57.1 статті 57, пункт 50.1 статті 50, пункт 203.2 статті 203 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-V.
Акт камеральної перевірки № 2120/19-00-04-04/45224732 від 17.02.2026 року був доставлений позивачу через електронний кабінет платника, що підтверджується також відповідною квитанцією. 
Окрім вручення платнику акта перевірки через надсилання в електронний кабінет, ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» було надіслано акт перевірки за адресою місцезнаходження: Україна, 47201, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, місто Зборів, вул. Хмельницького Б., будинок 22, засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанцію від 18.02.2026 про відправку рекомендованого листа АТ «УКРПОШТА». З огляду на вказане, вважає, що спірне податкове повідомлення рішення є законним та обґрунтованим.
Рух справи у суді
Ухвалою суду від 08.04.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав 08.04.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V із змінами та доповненнями проведено камеральну перевірку ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» щодо порушень термінів сплати (перерахування) узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по Податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2025 року, листопад 2025 року.
Під час перевірки використано: бази даних Державної податкової служби України; податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2025 року №9363021165 від 20.11.2025 року; податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2025 року №9398272613 від 19.12.2025 року.
За результатами даної перевірки контролюючим органом було складено Акт камеральної перевірки № 2120/19-00-04-04/45224732 від 17.02.2026, відповідно до висновків якого встановлено, що ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» (ЄДРПОУ 45224732) порушено терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний період жовтень 2025 року та листопад 2025 року, чим порушено пункт 57.1 статті 57, пункт 50.1 статті 50, пункт 203.2 статті 203 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-V. Відповідальність платника за дане правопорушення передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-V із змінами та доповненнями і передбачає сплату штрафних санкцій у розмірі 170 940,69 грн.
Акт перевірки доставлений ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» через Електронний кабінет платника податків, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи. 
Крім того, акт перевірки був надісланий контролюючим органом ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» позивачу засобами поштового зв`язку 18.02.2026 та був вручений позивачу 09.03.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області винесене податкове повідомлення-рішення від 26.03.2026 року № 00047720404, яким до ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 170 540,69 грн.
Не погоджуючись з такими рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Мотивувальна частина
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Порядок проведення камеральної перевірки врегульовано статтею 76 ПК України.
Водночас, одним із прав платника податків є право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (підпункт 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України 
Стаття 86 ПК України врегульовує питання оформлення результатів перевірок.
Так, пункт 86.7 статті 86 ПК України передбачає, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу. Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За правилами підпункту 86.7.2 пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень, контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про місце і час проведення розгляду матеріалів перевірки. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду.
Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду. Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки (підпункт 86.7.3 пункту 86.7 статті 86 ПК України).
У підпункті 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України деталізовано питання, які підлягають вирішенню під час розгляду матеріалів перевірки комісією з питань розгляду заперечень, та передбачено, що за результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Відповідно до підпункту 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.
Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.
Про можливість надання податковому органу додаткових документів після закінчення перевірки вказують і положення пунктів 44.6, 44.7 статті 44 ПК України.
Так, пункт 44.6 статті 44 ПК України також передбачає, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Верховний Суд вже неодноразово аналізував зазначені норми податкового законодавства (зокрема, але не виключно, у постановах від 28 березня 2023 року у справі № 810/3270/16, від 27 червня 2019 року у справі № 806/343/17) та дійшов висновку, що закріпленому у пункті 86.7 статті 86 ПК України праву платника податків подати до контролюючого органу заперечення на акт перевірки кореспондує визначений цією ж нормою обов`язок контролюючого органу розглянути такі заперечення, надавши платнику податків відповідь, та врахувати результати розгляду заперечень при прийнятті рішення про визначення грошових зобов`язань.
У постанові від 20 листопада 2018 року у справі № 826/285/15 Верховний Суд вказав, що зміст пункту 86.7 статті 86 ПК України дає підстави для висновку про те, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення податковим органом повинні враховуватися не лише висновки акта перевірки, а й результати розгляду заперечень платника податків на такий акт як його невід`ємної частини.
Слід зазначити, що саме акт перевірки є підтвердженням негативного результату податкової перевірки і в подальшому створює негативні наслідки для платника податку. Відповідно, першим етапом оскарження в адміністративному порядку висновків такого акта перевірки є подача заперечень на акт перевірки та додаткових документів і пояснень відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України.
Подібного висновку дійшов і Верховний Суд в постанові від 14 травня 2019 року у справі № 813/2635/16, вказавши, що нормами Податкового кодексу України передбачено не лише судовий порядок оскарження рішень податкового органу, а також і адміністративний, в якому надання заперечень та документів, які не були враховані контролюючим органом під час перевірки, є складовою частиною такого порядку.
Відповідно до абзацу першого пункту 42.4 статті 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги".
Як видно з матеріалів справи позивач, своєю заявою від 28.06.2025, виявив бажання отримувати документи через електронний кабінет.
Абзац чотирнадцятий пункту 42-1.2 статті 42-1 ПК України встановлює, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в тому числі, шляхом забезпечення можливості адміністративного оскарження рішень контролюючих органів, у тому числі подання заперечень на акт або довідку, якими оформлені результати перевірки, подання скарги на податкове повідомлення-рішення або інше рішення, дію або бездіяльність контролюючого органу чи посадової особи контролюючого органу, у тому числі рішення про коригування митної вартості, рішення щодо класифікації товарів для митних цілей, про визначення країни походження, рішення щодо підстав для надання податкових пільг тощо.
За правилами пункту 42-1.6 статті 42-1 ПК України електронний кабінет працює постійно (24 години на дату кожного календарного дня), крім часу, необхідного для його технічного обслуговування. Проведення технічного обслуговування електронного кабінету у день, на який припадає граничний строк подання податкових декларацій, та з 8 до 20 години будь-якого іншого календарного дня забороняється. Технічне обслуговування електронного кабінету проводиться у порядку, що визначається методологом електронного кабінету.
З наведених норм податкового законодавства слідує, що для подання заперечень на акт перевірки платник податків може скористатись за своїм вибором наступними способами їх подання: (1) безпосередньо до відповідного контролюючого органу, (2) надіслати поштою через установи поштового зв`язку, (3) в електронній формі за допомогою електронного кабінету платника в порядку, встановленому статтями 42, 42-1 ПК України. В першому випадку закінчення робочого дня у розумінні пункту 86.7 статті 86 ПК України співпадатиме із закінченням робочого часу у відповідному територіальному органі Державної податкової служби України, в другому випадку - із закінченням робочого часу відповідного поштового оператора. У випадку обрання платником податків шляху подання заперечень на акт перевірки в електронній формі через електронний кабінет платника закінчення строку, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, припадатиме на двадцять четверту годину останнього (десятого) робочого дня строку.
Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 24.12.2024 у справі №640/20970/22, який суд враховую в силу частини 5 статті 242 КАС України.
Водночас у постанові Верховного Суду від 09.04.2026 року у справі №380/23400/23 зазначив, що саме квитанція про доставку є належним і достатнім доказом направлення документів через електронний кабінет. Суд звернув увагу, що принцип добросовісності у податкових правовідносинах має взаємний характер, а отже, платник податків, будучи учасником цих правовідносин, не може залишатися пасивним, а зобов`язаний зреагувати та, в силу положень абзацу 7 пункту 42.4 статті 42 ПК України, у разі незгоди з отриманням документів засобами електронного зв`язку, звернутися із відповідною заявою про відмову від їх отримання через електронний кабінет.
У справі, що розглядається, суд встановив, що ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» був доставлений Акт камеральної перевірки № 2120/19-00-04-04/45224732 від 17.02.2026 через електронний кабінет платника, що підтверджується відповідною квитанцією від 17.02.2026.
Відповідно до статтею 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З матеріалів справи видно, що акт перевірки був надісланий контролюючим органом ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» засобами поштового зв`язку 18.02.2026 та був вручений позивачу 09.03.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Отже, матеріалами справи підтверджується, що контролюючим органом було повністю дотримано процедури листування з платником ТОВ «ЧИГИРИНСЬКЕ» та вручено йому акт камеральної перевірки як через електронний кабінет, так і засобами поштового зв`язку.
При цьому, доказів того, що позивач скористався своїм правом на подання заперечень на акт перевірки, матеріали справи не містять.
Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постановах від 20 квітня 2021 року та 11 липня 2023 року у цій же справі № 560/1158/20), що положення пункту 44.6 статті 44 ПК України, визначаючи наслідки ненадання документів під час перевірки, не обмежують процесуального права платника подати такі документи у судовому процесі, якщо вони існували на момент формування звітності.
Тобто, норма пункту 44.6 статті 44 ПК України має значення для фіксації факту відсутності документів у момент перевірки, але не позбавляє суд можливості оцінити такі документи у межах судового доказування, якщо буде встановлено, що вони реально існували в перевірюваний період.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2025 року у справі №560/1158/20.
В ході розгляду справи судом, позивачем не надано належних да допустимих доказів на спростування висновків, які наведені у акті камеральної перевірки, зокрема і доказів що виключають, або пом`якшують відповідальність платника чи відсутності його вини у вчиненні податкового правопорушення.
Підсумовуючи все зазначене вище, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про порушення його права на участь у прийнятті рішення.
Отже, податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 КАС України, а тому підстави для його скасування відсутні.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
Інші аргументи сторін не є визначальними для вирішення даної справи та не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.
Висновки за результатами розгляду справи
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд не встановив факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, тому не вбачає правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову.
Судові витрати
Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИГИРИНСЬКЕ» до Головного управління ДПС у Тернопільській області відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 11 вересня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИГИРИНСЬКЕ" (місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 11, офіс 2, м. Чигирин, Черкаський р-н, Черкаська обл., 20901, код ЄДРПОУ 45224732); 
відповідач:
- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 код ЄДРПОУ 44143637). 

Головуючий суддя Юзьків М.І.