ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
46025, м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 14а, тел.:0352520573, e-mail: inbox@te.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
02 липня 2026 року м.Тернопіль	Справа № 921/159/26	
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Андрусик Н.О. 
за участі секретаря судового засідання Мисліцької Д.Б.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву без номера від 21.06.2026 (вх.№ 4843 від 22.06.2026) ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
про ухвалення додаткового рішення 
у справі
за позовом  ОСОБА_1 , м. Запоріжжя
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛДАП УКРАЇНА", м.Тернопіль
про зобов`язання вчинити дії

за участю представників:
позивача: Свірський Т.В., адвокат, ордер серії ВО №1132950 від 26.02.2026;
відповідача: не з`явився.

Зміст поданої заяви.
ОСОБА_1 , м. Запоріжжя звернувся 21.06.2026 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС до Господарського суду Тернопільської області із заявою без номера від 21.06.2026 (вх.№ 4843 від 22.06.2026) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом спору в розмірі 50 000грн 00коп. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу заявником долучено до заяви копії договору від 09.05.2025 про надання правничої допомоги (далі – договір), додаткову угоду до договору від 13.03.2026 та Акт про надання-отримання послуг від 18.06.2026.

Позиція відповідача.
Відповідач не заявив заперечень стосовно розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.

Процесуальні дії з розгляду клопотання. 
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.06.2026, клопотання про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Андрусик Н.О.
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду у судовому засіданні, яке призначено на 02.07.2026; встановлено відповідачу процесуальний строк для подання заяв по суті поданої заяви. 
Представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про ухвалення додаткового рішення та просив його задовольнити у повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі був повідомлений шляхом доставки електронної копії ухвали суду від 23.06.2026 до електронного кабінету товариства, зареєстрованого в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС; причини неявки суду не повідомив.
З урахуванням факту належного повідомлення відповідача про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суд вважає за можливе розглянути заяву по суті у даному судовому засіданні, без його участі.
У судовому засіданні 02.07.2026 судом проголошено скорочене (вступну те резолютивну частини) додаткового рішення. 

Обставини справи.
У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛДАП УКРАЇНА", про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання інформації та про зобов`язання відповідача надати копії документів фінансової звітності, податкової звітності, правочинів щодо поставок, інших документів за період з 01.09.2024 по 01.03.2026.
Позовні вимоги обґрунтовувалися порушенням корпоративних прав позивача як учасника ТОВ “ПОЛДАП УКРАЇНА” на участь в управлінні товариством.
Розгляд справи, згідно з ухвалою суду від 23 березня 2026 року, здійснювався за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16 червня 2026 року позов задоволено частково. Визнано бездіяльність ТОВ "ПОЛДАП УКРАЇНА" протиправною частково. Зобов`язано ТОВ "ПОЛДАП УКРАЇНА" протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 засвідчені копії документів за час діяльності ТОВ "ПОЛДАП УКРАЇНА" згідно переліку. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю. У судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повне рішення складено 26 червня 2026 року.
Оскільки на момент ухвалення судового рішення по суті спору 16.06.2026 розподіл витрат на професійну правничу допомогу не було вирішено, судом на підставі заяви позивача призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення на підставі долучених доказів.
Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У позовній заяві ОСОБА_1 від 18.03.2026, на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що підтверджуючі документи будуть надані протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
З наявних матеріалів справи вбачається, що 29.05.2025 між ОСОБА_1 (надалі - клієнтом) та адвокатом Свірським Тарасом Володимировичем (надалі - адвокатом) укладено договір про надання правничої допомоги (надалі - договір), предметом договору є: 
- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз?яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення та/ або правовий аналіз заяв, скарг, заперечень, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на спрямування їх відновленню в разі порушення.
- представництво інтересів клієнта у судах, в тому числі під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, судочинства в справах про адміністративні правопорушення, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в тому числі в рамках виконавчого провадження.
- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі, зокрема, але не виключно: позивача; відповідача; третьої особи; заявника; скаржника; підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого;
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію); особи, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки; цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відповідальності за порушення митних правил, в тому числі під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та про порушення митних правил; інших статусах;
- інші види послуг адвокатської діяльності та діяльності в сфері права, не заборонені законом (пункти 1-3 договору).
Відповідно до п.7 розділу 2 договору адвокат зобов`язався представляти і захищати права та інтереси клієнта, а клієнт зобов`язався оплатити адвокату гонорар та інші додаткові (фактичні) витрати, понесені останнім у зв`язку із виконання даного договору в порядку та строки, передбачені даним договором та/або додатковими угодами.
У п. 1 розділу 3 договору зазначено, що послуги, що становлять предмет даного договору, надаються на платній основі. 
Загальну ціну договору становить вартість усіх послуг, наданих адвокатом під час його дії. Вартість конкретної послуги, наданої адвокатом по даному договору (гонорар), встановлюється у фіксованому розмірі та зазначається у відповідному підпункті даного пункту договору та/або у додаткових угодах до договору (п. 2 розділу 3 договору).
Розмір плати за надані адвокатом послуги (гонорару) та порядок сплати додатково можуть бути визначені у додатковій угоді, підписаній сторонами. Даний пункт застосовується також щодо компенсації додаткових витрат (пункт 4 розділу 3 договору).
Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 1 травня 2028 року. У разі відсутності до дати закінчення строку дії даного договору письмового повідомлення від будь-якої із сторін про його припинення, строк дії договору вважатиметься щорічно продовженим на 1 (один) рік (пункти 1, 3 розділу 4 договору).
13.03.2026 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги, пунктом 1 якої доповнено пункт 2 розділу 3 “Плата за надані адвокатом послуги (гонорар). Компенсація додаткових витрат” договору, підпунктом 2.1 виклавши його в такій редакції:
2.1. Вартість послуг адвоката (гонорар у фіксованому розмірі) по наданню професійної правничої допомоги Клієнту, пов?язаної із судовим провадженням в суді першої інстанції у справі за позовом Клієнта до ТОВ «ПОЛАП УКРАЇНА» про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання Клієнту запитуваних інформації та копій документів, що стосуються господарської діяльності ТОВ «ПОЛДАП УКРАЇНА» та зобов?язання надати Клієнту такі інформацію та копії документів становить 50 000,00 гривень та включає в себе вартість усіх послуг (необхідних процесуальних дій) в рамках цього судового провадження. При цьому Сторони домовились не визначати вартість кожної окремої послуги, наданої Адвокатом. Також Сторони домовились про те, що Послуги вважатимуться наданими Адвокатом з моменту підписання ними акту наданих послуг, який, в свою чергу, складається після ухвалення судом першої інстанції рішення суду за наслідками розгляду зазначеної у цьому пункті судової справи.
Згідно п. 3, 4 додаткової угоди у відповідності до ч.3 ст.631 ЦК України, умови цієї додаткової угоди до договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникають до її укладення. Вона набирає чинності з моменту її підписання та є невід`ємною частиною договору.
18.06.2026 між клієнтом та адвокатом складено акт надання – отримання послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 (з урахуванням додаткової угоди) за яким адвокатом надано, а клієнтом отримано наступні адвокатські послуги (професійну правничу допомогу), пов`язані із судовим провадженням в суді першої інстанції у справі № 921/159/26: 
- правовий аналіз матеріалів та оцінка обставин і наявних доказів; 
- правовий аналіз законодавства та судової практики;
- формування правової позиції; 
- складення та подання до суду позовної заяви;
- складення та подання до суду відповіді на відзив;
- участь в судових засіданнях.
Відповідно до змісту п.п. 2-5 акту, послуги надані в обсязі та на умовах, обумовлених сторонами. Вартість послуг становить 50 000,00 грн. Клієнт зобов`язаний оплатити вартість послуг у спосіб, не заборонений чинним законодавством України, в термін до 31 грудня 2026 року. У клієнта відсутні будь які претензії чи зауваження до адвоката щодо виконання умов договору, зокрема стосовно повноти, своєчасності та якості наданих послуг.

Мотиви та норми закону, з яких суд виходить при ухваленні додаткового рішення.
За нормами статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1,2 статті 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У відповідності до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Наведені процесуальні норми вказують на те, що, при поданні доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:
- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;
- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 921/221/21, від 31.05.2022 у справі №917/304/21, від 24.01.2023 у справі № 922/4022/20.
Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Приписами статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру (при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту);
- погодинної оплати (підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” як “форма винагороди адвоката”, але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
На обґрунтування поданої заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі представником Тігова О.Г. надано суду копії: Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025; Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 13.03.2026 ; Акт надання-отримання послуг від 18.06.2026 ;
Досліджуючи надані документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку, що такі доки є достатніми для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі, з огляду на що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу підлягає розподілу між сторонами.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У судовому засіданні адвокатом Свірським Т.В. та у поданій заяві від 21.06.2026 зазначено, що адвокатом Свірським Тарасом Володимировичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000352 від 25.01.2019, виданого Радою адвокатів Тернопільської області, надано Тігову Олексію Григоровичу юридичні послуги в повному обсязі з дотриманням умов Договору про надання правничої допомоги на загальну суму 50 000,00 грн. Вказане підтверджується наданим суду Актом надання-отримання послуг від 18.06.2026, котрий підписано сторонами без жодних зауважень та застережень.
Матеріали справи свідчать, що адвокатом Свірським Т.В. відповідно до умов договору від 29.05.2025, з урахуванням додаткової угоди від 13.03.2026, на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВО №1132950 від 26.02.2026, від імені Тігова Олексія Григоровича здійснено представництво інтересів позивача в господарському суді у цій справі, та у зв"язку з цим ним надано наступні послуги: 
- підготовлено та подано позовну заяву з додатками від 18.03.2026; 
- підготовлено відповідь на відзив від 05.05.2026;
-прийнято участь в судових засіданнях 23.04.2026, 05.05.2026, 02.06.2026, 16.06.2026.
У п.2.1 додаткової угоди до договору від 13.03.2026 сторони домовились про те, що послуги вважатимуться наданими адвокатом з моменту підписання ними акту наданих послуг, який укладається після ухвалення судом першої інстанції рішення суду за наслідками розгляду судової справи.
Матеріали справи не містять доказів оплати позивачем послуг адвоката, утім зазначена обставина не є підставою для відмови у відшкодуванні судом вартості наданих адвокатом послуг за рахунок відповідача (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 липня 2022 року у справі №686/28627/18, від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 року №329/766/18, від 1 вересня 2021 року у справі №178/1522/18).
Водночас, суд вважає за необхідне відзначити, що згідно положень ч.5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідач не скористався таким правом, адже ним не заявлено клопотання ні про зменшення заявленої позивачем до відшкодування суми витрат на професійну правничу допомогу, ані про неспівмірність судових витрат позивача.
Оцінивши, у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, суд, керуючись статтями 74 - 79 названого Кодексу, вважає їх належними, допустимими та такими, що підтверджують витрати позивача, понесені на професійну правничу допомогу.
Долучені позивачем докази відповідають визначеним у ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» необхідним доказам, що підтверджують надання адвокатських послуг і слугують підставою для їх стягнення з відповідача на користь позивача.
Суд вважає, що позивачем згідно з вимогами ст.74 ГПК України, доведено надання ним професійної правничої допомоги під час розгляду Господарським судом Тернопільської області справи №921/159/26 Клієнту на виконання договірних зобов`язань в сумі 50000,00грн.
За змістом статей 2, 11, 13 - 15 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні спору, в тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання господарського судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення обов`язку доведення обставин, які мають значення для справи, саме на сторін, права яких є рівними, як і покладення на кожну сторону ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог і заперечень, а також обсягу поданих доказів.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.06.2026 у цій справі позов задоволено частково, тому й витрати сторін (позивача) на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, котрі покладаються на відповідача в розмірі 25000,00грн. Інша частина витрат позивача на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягає.

Висновки господарського суду. 
Враховуючи фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, беручи до уваги доведеність адвокатом відповідно до вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України надання ним послуг з правничої допомоги позивачу та з огляду на те, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.06.2026 не було вирішено питання про розподіл судових витрат в частині понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача, понесених ним на професійну правову допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст.4, 73-79, 123, 124, 126, 129, 221, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1. Заяву без номера від 21.06.2026 (вх.№ 4843 від 22.06.2026) ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі №921/159/26, - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛДАП УКРАЇНА" (вулиця Будного Степана, будинок 20Б, квартира 92, місто Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків 42269807) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) - 25 000грн 00коп. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
3. В решті вимог у задоволенні заяви – відмовити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку ст.257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дати складення повного тексту судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 09.07.2026.

Суддя Н.О. Андрусик