РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді - Галінської В.В. 
секретар судового засідання - Музичук В.В.
справа № 569/7488/26,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z70.120.13721 від 10 травня 2017 року в загальному розмірі 86 635,18 грн, з яких: 33 573,66 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14 562,57 грн - заборгованість за процентами, 38 498,95 грн - заборгованість за комісією, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 травня 2026 року позов задоволено повністю, стягнуто 86 635,18 грн заборгованості, 2 422,40 грн судового збору та 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 червня 2026 року заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення від 05 травня 2026 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У відзиві представник відповідача заперечила проти позову. Посилалася на відсутність належного розрахунку процентів, безпідставність нарахування 38 498,95 грн комісії, сплив позовної давності та неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу. Просила застосувати наслідки спливу позовної давності й відмовити у позові.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати за його відсутності.
В судовому відповідач та її представник підтримали доводи викладені у відзиві, просили відмовити в задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.
10 травня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z70.120.13721. За пунктом 1.1 договору банк надав позичальниці кредит на поточні потреби в сумі 39 999,00 грн, включаючи страховий платіж, а позичальниця зобов`язалася повернути кредит і сплачувати передбачені договором платежі. Строк кредитування становив 36 місяців - до 10 травня 2020 року.
Банк виконав свій обов`язок: 34 780,87 грн перераховано на поточний рахунок позичальниці, 5 218,13 грн - як страховий платіж за укладеним нею договором страхування. Загальна сума наданого кредиту становила 39 999,00 грн, що підтверджується договором, ордерами-розпорядженнями та випискою з рахунку.
26 листопада 2020 року АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 12/84. Згідно з витягом із реєстру боржників до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 в обсязі, який належав первісному кредитору. Відступлення права вимоги саме по собі не може збільшувати обсяг обов`язку боржника (статті 512, 514 ЦК України).
За статтями 526, 530, 599, 610, 1048, 1049 та 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк; позичальник зобов`язаний повернути одержаний кредит та сплатити проценти в розмірі й порядку, визначених договором.
Банківська виписка є первинним обліковим документом, відображає рух коштів за рахунком і в сукупності з договором та іншими доказами підтверджує як надання кредиту, так і здійснені позичальницею платежі.
Із виписки за рахунком № НОМЕР_1 вбачається, що протягом 2017-2018 років на погашення заборгованості внесено загалом 17780,00 грн. Банк зарахував 6425,34 грн у погашення тіла кредиту, 10250,30 грн - у погашення процентів, 1099,97 грн - у погашення комісії та 4,38 грн - у погашення пені (розбіжність в одну копійку в окремих записах виписки є наслідком відображення операцій з округленням).
Водночас позивач просить стягнути 38498,95 грн комісії за обслуговування кредитної заборгованості, але не надав доказів фактичного надання відповідачці конкретно визначених додаткових чи супутніх послуг, їх обсягу та вартості. Із самого найменування платежу та пункту 1.11 договору неможливо встановити, за яку самостійну послугу, крім дій банку з обліку та супроводження власної кредитної вимоги, стягувалася щомісячна плата.
Оскільки договір укладено 10 травня 2017 року, тобто до дня введення в дію Закону України «Про споживче кредитування», до спірного договору не застосовуються положення цього Закону, що прямо випливає з пункту 2 розділу IV його Прикінцевих та перехідних положень. Разом із тим спірні правовідносини регулювалися статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладення договору, та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою Правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168. Банк не вправі встановлювати плату за дії, які він здійснює на власну користь або які не є окремою послугою для споживача.
За таких обставин вимога про стягнення 38498,95 грн комісії є недоведеною та задоволенню не підлягає. Внесені відповідачкою кошти не можуть вважатися належно спрямованими на погашення такої комісії. Вся сума фактичних оплат - 17 780,00 грн - підлягає врахуванню виключно в рахунок законної заборгованості за процентами та тілом кредиту.
З виписки встановлено, що в рахунок процентів фактично зараховано 10250,30 грн. Тому решта платежів у сумі 7529,70 грн (17780,00 грн – 10250,30 грн) підлягає зарахуванню в погашення тіла кредиту. Належний залишок тіла кредиту становить 32469,30 грн (39 999,00 грн – 7529,70 грн). Заявлена й підтверджена документами непогашена заборгованість за процентами становить 14562,57 грн. Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 47031,87 грн (32 469,30 грн + 14 562,57 грн).
Щодо заяви про застосування позовної давності суд зазначає таке. Кінцевий строк виконання зобов`язання настав 10 травня 2020 року. На час, коли перебіг загальної позовної давності ще не завершився, законодавець продовжив строки, визначені статтями 257–259 ЦК України, на строк дії карантину (пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України), а згодом - на період дії воєнного стану (пункт 19 цього розділу в редакції, чинній до 04 вересня 2025 року). Закон України від 14 травня 2025 року № 4434-IX, який набрав чинності 04 вересня 2025 року, виключив пункт 19, поновивши звичайний перебіг позовної давності на майбутнє.
Наведені у відзиві висновки щодо поновлення процесуальних строків у зв`язку з воєнним станом не регулюють спірне питання, оскільки позовна давність є строком матеріального права, а її продовження у відповідний період було прямо встановлене законом і не залежало від доведення позивачем поважності причин пропуску. З урахуванням законодавчого продовження строків звернення позивача до суду 12 березня 2026 року відбулося в межах позовної давності, тому підстав для застосування частини четвертої статті 267 ЦК України немає.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню: з відповідачки слід стягнути 32 469,30 грн тіла кредиту та 14 562,57 грн процентів, разом 47 031,87 грн; у стягненні 38 498,95 грн комісії належить відмовити.
За частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частка задоволених вимог становить 54,287 %. Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 315,05 грн судового збору (2 422,40 грн ? 54,287 %).
Вирішуючи питання про витрати на професійну правничу допомогу, суд ураховує критерії реальності, необхідності, розумності та співмірності таких витрат, характер спору, ціну позову, обсяг виконаної роботи та часткове задоволення вимог. Заявлена сума 8 000,00 грн є завищеною для цієї справи, позов має типовий характер. Суд визначає обґрунтований розмір таких витрат у 2 000,00 грн, а пропорційно задоволеній частині позову стягує 1 085,75 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 258–259, 263–265, 268 ЦПК України, статтями 256, 257, 261, 267, 512, 514, 526, 530, 599, 610, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд —
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № Z70.120.13721 від 10 травня 2017 року в розмірі 47 031 (сорок сім тисяч тридцять одна) гривня 87 копійок.
У задоволенні позовної вимоги про стягнення 38 498,95 грн комісії - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1 315 (одну тисячу триста п`ятнадцять) гривень 05 копійок судового збору та 1 085 (одну тисячу вісімдесят п`ять) гривень 75 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя -