єдиний унікальний номер справи 546/78/26
номер провадження 2/546/309/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Романенко О.О.,
за участю секретаря судового засідання Захарченко Л.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Решетилівка в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи цивільну справу № 546/78/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
02.02.2026 через електронний кабінет Електронного суду, до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить суд:
- Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № 30595-06/2025 в розмірі 21 420,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7 020,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 500,00 грн. - сума заборгованості за штрафом; 900,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту.
- Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 червня 2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП») (ЄДРПОУ 44022416) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 30595-06/2025 (далі - Кредитний договір).
Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.
Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з п.п. 3.3. п.3 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Кредитного договору, для отримання кредиту Клієнт відвідує сайт Товариства та ознайомлюється з відповідною інформацією, а саме - Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; кредитними продуктами Товариства, документами щодо взаємодії з споживачами, Примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та іншою інформацією про фінансову послугу, яка розміщується Товариством на сайті Товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного Банку України (Інформація на сайті Товариства). Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.п. 7.6 п.7 Кредитного договору).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
29.10.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 29102025 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 420,00 грн., з яких:
- 9 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 7 020,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 4 500,00 грн. - сума заборгованості за штрафом;
- 900,00 грн. - сума комісії за видачу кредиту.
Згідно п. 3.9. Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору.
Таким чином, в разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 29.10.2025 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 02.02.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.
У порядку визначеному ч. 6 ст.187 ЦПК України судом 04.02.2026 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача та вирішення питання щодо належної підсудності даного спору суду, відповідь на який отримано 13.02.2026.
Ухвалою судді від 16.02.2026 позовну заяву залишено без руху.
24.02.2026 представником позивача було виконано вимоги ухвали суду від 16.02.2026 про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 02.03.2026 після усунення позивачем недоліків, визначених ухвалою суду від 16.02.2026, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
31.03.2026 від відповідача до суду клопотання про витребування доказів, відкладення судового засідання та письмове заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження із викладеним проханням про перехід у загальне позовне провадження із призначенням проведення підготовчого судового засідання, у якому відповідач просить суд:
1. Поновити строк для подання клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження.
2. Розгляд справи №546/78/26 проводити за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням.
3. Витребувати у позивача оригінал платіжного доручення, щодо переказу мені коштів за кредитом, оригінал кредитного договору та інших договорів по справі з особистим підписом ОСОБА_1 , детальний розрахунок позовних вимог (з вказанням конкретних дат виникнення заборгованості по кожній з сум) та докази того, що ОСОБА_1 як сторону по договору повідомляли про перехід права вимоги (якщо такий перехід мав місце).
4. Судове засідання 01.04.2026 року перенести на іншу дату, надавши відповідачу можливість укласти договір з адвокатом, який буде представляти його інтереси по справі.
Ухвалою суду від 01.04.2026 клопотання відповідача про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження - задоволено, перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено відкрите підготовче судове засідання на 09:00 год 22.04.2026. Клопотання відповідача про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано від позивача докази, а саме: оригінал платіжного доручення, щодо переказу коштів за Кредитним договором № 30595-06/2025 від 13.06.2025; детальний розрахунок заборгованості (з вказанням конкретних дат виникнення заборгованості по кожній з сум) за Кредитним договором № 30595-06/2025 від 13.06.2025; докази того, що ОСОБА_1 повідомляли про перехід права вимоги від первісного кредитора ТОВ «СТАР ФАЙННС ГРУП» до позивача за Договором факторингу № 29102025 від 29.10.2025. В іншій частині клопотання - відмовлено.
13.04.2026 через електронний кабінет Електронного суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2026. У заяві зазначено, що позивачем було надано до суду всі наявні документи по вищевказаних кредитних справ, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів. Позивач просить долучити до матеріалів справи: Копію розрахунку заборгованості за кредитним договором №30595- 06/2025 від 13.06.2025; Копію довідки про перерахування коштів за кредитним договором №30595-06/2025 від 13.06.2025.
Ухвалою суду від 10.062026 закрито підготовче провадження у справі та призначити цивільну справу до судового розгляду по суті на 08:30 год 14.07.2026. 
У судове засідання 14.07.2026 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.4-5).
Відповідач у судове засідання призначене на 14.07.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення конверту з повісткою за встановленим місцем реєстрації особи, який відповідно до рекомендованого поштового повідомлення отримані особисто (а.с.47). Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористалася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подавав до суду клопотання віж 28.03.2026 у якому викладав свої заперечення щодо необгрунтованості позовних вимог позивача, адже позивачем не були надані чіткі розрахунки заборгованості (а.с.62-63).
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 13.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» з метою отримання кредиту, та заповнив заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, в якій зазначив свої особисті дані, а саме: ПІБ, РНОКПП, дату народження, номер мобільного телефону, серію та номер паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, місце роботи, розмір щомісячного доходу. Окрім цього, згідно анкет-заявки відповідач підтвердив, що ознайомлений з Правилами наданні коштів, у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Дана заявка підписана ОСОБА_2 01.08.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора W445 (а.с.14).
13.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 30595-06/2025 (а.с.6-11),
Згідно п. 1.1.кредитного договору ТОВ «Стар Файненс Груп» надало фінансовий кредит в розмірі 9000,00 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 13.06.2025, дата погашення кредиту 10.10.2025.
Згідно п. 1.4. кредитного договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0.90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 900.00 грн ( що складає 10.00% від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту).
Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього Договору складає 19620.00 грн, Загальні витрати по кредиту складають 10620.00 грн (пункт 1.4.1 договору).
Кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_6 протягом одного дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту (п. 1.6. договору).
Перед укладенням цього договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного ведення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото (п. 2.1. договору).
Згідно з п. 2.2. Договору, видача кредитів клієнту-фізичній особі товариством здійснюється онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», через веб-сайт товариства https://credisend.com.ua.
Пунктом 2.5. Договору передбачено, що для створення особистого кабінету клієнт на сайті товариства вводить свій особистий або фінансовий номер телефону та підтверджує його шляхом введення коду з смс-повідомлення, або приймає вхідний дзвінок від товариства та підтверджує відповідну дію. 
Після входу (авторизації) до особистого кабінету клієнт, для отримання кредиту, заповнює Заявку-анкету (п. 2.6. договору).
Клієнт може прийняти (акцептувати) пропозицію укласти кредитний договір або відмовитися від пропозиції (п. 2.15. договору). У випадку готовності клієнта прийняти пропозицію (оферту), клієнт натискає кнопку «Підписати», після чого клієнт отримує вхідний дзвінок на номер телефону та вводить отриманий ним на телефон одноразовий ідентифікатор, або йому надсилається смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором, який клієнт вводить у відповідне поле (п. 2.16. договору). Введенням коду на сайті товариства клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) товариства на укладення кредитного договору (п. 2.17. договору).
Відповідно до п. 2.18. Договору, укладання договору відбувається згідно із Законом України «Про електронну комерцію».
Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (пункт 3.1. договору).
Відповідно до пункту 4.1.4 Договору, Товариство має право Без згоди Клієнта відступити право вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони -кредитодавця за цим Договором, але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.
У випадку прострочення клієнтом сплати процентів та тіла кредиту відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України (пункт 5.3. договору).
Договір містить реквізити сторін та підписаний ОСОБА_1 13.06.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора Y597 (а.с.6-10).
Вказані особисті данні позичальника, а саме РНОКПП та адреса проживання, співпадають з встановленими судом відомостями про відповідача, зокрема у наданій суду відповіді на запит.
Графіком платежів, що є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 30595-06/2025 від 13.06.2025, визначено, що проценти за користування кредитом становлять 9720 грн, загальна вартість кредиту 19620 грн. Додаток підписаний ОСОБА_1 13.06.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора Y597 (а.с.10-11).
В паспорті споживчого кредиту також вказані всі погоджені сторонами умови кредитування, зокрема сума кредиту - 9000 грн, строк кредитування - 120 днів, процентна ставка 0,90 % в день, загальні витрати за кредитом - 10620 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 19620 грн, та інші. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 13.06.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора W445 (а.с.12-13). 
ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед відповідачем за договором про споживчий кредит виконало, що підтверджується листом № 3426_251230091336 від 30.12.2025, яким ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» повідомило, що було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 13-06-2025 15:05:03 на суму 9000,00 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 771719005, призначення платежу: Зарахування 9000 грн на карту НОМЕР_1 (а.с. 15).
Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.
Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір про споживчий кредит, розміщений на веб-сайті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (https://starfin.com.ua) та направлений позичальнику через особистий кабінет, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину.
Використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим (див. висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 (справа №732/670/19), від 12.01.2021(справа №524/5556/19), від 31.08.2022 (справа № 280/4456/20), від 09.02.2023 (справа № 640/7029/19)).
Договір про надання фінансового кредиту № 01071-08/2025 від 01.08.2025 та додатки до нього містять реквізити сторін та підписані ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора.
Вказані особисті данні позичальника, а саме РНОКПП та адреса проживання, співпадають з встановленими судом відомостями про відповідача, зокрема у наданій суду відповіді на запит.
Зазначену інформацію первісний кредитор міг отримати лише від відповідача.
Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений частиною першою статті 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (пункт 4.1.3. договору).
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.
Судом встановлено, що 29.10.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 29102025, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.17-21).
Додатком до даного договору є акт прийому-передачі реєстру боржників від 29.10.2025 за договором факторингу № 29102025 від 29.10.2025 (а.с.22).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21420 грн, з яких 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7020 грн - сума заборгованості за відсотками, 4500 грн - сума заборгованості за штрафами, 900 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.24).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 30595-06/2025 від 13.06.2025 здійсненого первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 29.10.2025, за період з 13.06.2025 по 29.10.2025, остання становить 21420 грн, з яких 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7020 грн - сума заборгованості за відсотками, 4500 грн - сума заборгованості за штрафами, 900 грн - сума заборгованості за комісією. Нарахування відсотків здійснювалося в межах строку кредитування (з 13.06.2025 до 10.10.2025) за денною відсотковою ставкою 0,9 % по 81 грн в день. Відповідач здійснював оплати заборгованості, що були зараховані як оплати за відсотками (а.с.81-82). 
Відповідно до ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з ст. ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).
За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Враховуючи позицію Верховного суду, яка закріплена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору, тобто з укладення договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, а не лише суб`єктивні права, які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у справі № 355/385/17 від 23.01.2019.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало ОСОБА_1 кошти за договором про надання кредиту на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті відповідачем.
Таким чином, встановлено, що взятих на себе зобов`язань за Договір про надання фінансового кредиту №01071-08/2025 від 08.01.2025 відповідач не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21420 грн, з яких 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7020 грн - сума заборгованості за відсотками, 4500 грн - сума заборгованості за штрафами, 900 грн - сума заборгованості за комісією (а.с.24).
Таким чином, 29.10.2025 за договором факторингу № 29102025 від 29.10.2025 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача на суму 21420 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 30595-06/2025 від 13.06.2025 здійсненого первісним кредитором ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на 29.10.2025, за період з 13.06.2025 по 29.10.2025, остання становить 21420 грн, з яких 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7020 грн - сума заборгованості за відсотками, 4500 грн - сума заборгованості за штрафами, 900 грн - сума заборгованості за комісією. Нарахування відсотків здійснювалося в межах строку кредитування (з 13.06.2025 до 10.10.2025) за денною відсотковою ставкою 0,9 % по 81 грн в день. Відповідач здійснював оплати заборгованості, що були зараховані як оплати за відсотками (а.с.81-82). 
Частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016, в редакції змін, які набули чинності з 24.12.2023 визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно умов договору та розрахунку заборгованості нарахування здійснювалися за денною відсотковою ставкою 0,9%.
Отже, нарахування відсотків здійснювалося за ставкою, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до умов договору про надання фінансового кредитного № 30595-06/2025 від 13.06.2025 його строк був визначеним - 10.10.2025.
Так, відповідно до наданого розрахунку заборгованості відсотки нараховувалися лише первісним кредитором в межах строку кредитування. 
Таким чином, враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновків, що доводи позивача, викладені у позовній заяві та клопотання про долучення доказів є більш переконливими та вірогідними. 
У той час, як доводи сторони відповідача, викладені у клопотанні від 28.03.2026, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є менш переконливими.
Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4500,00 грн, суд зважає наступне.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних ЦК України положень установлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
У п.75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 (провадження №14-188цс20) зроблено правовий висновок, якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять одно предметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення п.18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, а не п.6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки (штрафів) - за безпідставністю.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про надання фінансового кредитного № 30595-06/2025 від 13.06.2025 у загальному розмірі 16920 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі - 69000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7020 грн - сума заборгованості за відсотками, 900 грн - сума заборгованості за комісією (9000+7020+900=16920).
При вирішенні даного спору, суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також акцентує увагу й на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України", "Проніна проти України" та "Серявін та інші проти України": принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").
Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям сторін у даній справі, а не абсолютно усім доводам. При цьому, суд вважає, що це не впливає на обґрунтованість даного судового рішення, а також не свідчить про неповноту дослідження судом обставин справи та доводів сторін.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, та з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість за про надання фінансового кредитного № 30595-06/2025 від 13.06.2025, станом на 10.10.2025 (строк кредитування), у загальному розмірі 16920,00 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі - 9000,00 грн, та заборгованості за відсотками в сумі - 7020,00 грн, заборгованості за комісією за надання кредиту - 900,00 грн.
В іншій частині позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями, не підлягають задоволенню у зв`язку з безпідставністю.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн, що підтверджується квитанцією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 149764 від 16.01.2026 на суму 2662,40 грн (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.45). 
Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 21420,00 грн.
Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 16920,00 грн.
Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 79 % (16920 х 100%: 21420= 79%).
Оскільки, вимоги позивача задоволено на 79 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 2103,30 грн (2662,40 х 79%, = 2103,30).
На підставі ст. ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610-612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд -
в и р і ш и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 30595-06/2025 від 13.06.2025, станом на 10.10.2025 (строк кредитування), у загальному розмірі 16920,00 грн (шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять гривень 00 копійок), що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі - 9000,00 грн, та заборгованості за відсотками в сумі - 7020,00 грн, заборгованості за комісією за надання кредиту - 900,00 грн.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки (штрафів) - відмовити за безпідставністю.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2103,30 грн (дві тисячі сто три гривні 30 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 15 липня 2026 року.

Учасники справи:
позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, Київської області, 01032, ел.пошта: info@eadr.com.ua, наявний електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС;
представник позивача - Король Владислав Анатолійович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: вул. Лісова, буд. 2, поверх № 4, м. Бровари Київського району Київської області, 07400, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , телефон: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 , наявний електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» системи ЄСІТС;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутній зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд «системи ЄСІТС. 

Суддя О.О. Романенко