ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | Львів | Справа № 260/2010/26 пров. № А/857/37652/26
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої судді | Хобор Р. Б.,
суддів: | Бруновської Н. В.,
| Валюха В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року, що ухвалив суддя М.М. Луцович, у місті Ужгороді, у справі № 260/2010/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану” (далі - Постанова № 1), при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії;
- зобов’язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою № 1, з урахуванням раніше проведених виплат.
- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.01.2026 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2025 року № 1778 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану” (далі - Постанова № 1778); при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії;
- зобов’язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.03.2026, без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою № 1778, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача щодо перерахунку та виплати позивачу з 01.01.2025 пенсії із застосуванням понижуючих коефіцієнтів.
Зобов’язано відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Постановою № 1.
Визнано протиправними дії відповідача щодо застосування при виплаті позивачу пенсії з 01.01.2026 коефіцієнтів, установлених Постановою № 1778.
Зобов`язано відповідача здійснити позивачу з 01.03.2026 нарахування та виплату пенсії без застосування коефіцієнтів, установлених Постановою № 1778, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що положеннями статті 46 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” № 4059-ІХ від 19.11.2024 (далі Закон № 4059-ІХ) та Постанови № 1 запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-XII), коефіцієнтів зменшення пенсії. 
Статтею 30 Закону України від 03 грудня 2025 року № 4695-IX “Про Державний бюджет України на 2026 рік” (далі Закон № 4695-IX) установлено у 2026 році у період дії воєнного стану виплату пенсій, зокрема, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-XII від 09.04.1992 (далі Закон № 2262-XII) та розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, здійснювати із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Тобто вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, яке встановлено Законом № 2262-XII, що у свою чергу суперечить приписам статті 1-1 Закону № 2262-XII, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, та який має застосовуватись у спірних правовідносинах.
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що стаття 46 Закону № 4059-ІХ та норми Постанови № 1, а також стаття 30 Закону № 4695-IX та норми Постанови № 1778 є чинними і неконституційними не визнавались є чинними і неконституційними не визнавались, а отже, є обов’язковими до застосування. Обмеження пенсійних виплат позивача обумовлено введенням воєнного стану на території України та фінансовими труднощами, які постали перед державою. Тому, відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті пенсії позивачу, діяв відповідно до норм чинного законодавства.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку, отримує пенсію, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
З 01.01.2025 позивачу проведено перерахунок пенсії, згідно із Постановою № 1, а з 01.03.2026 - згідно з Постановою № 1778, що призвело до обмеження виплати нарахованої пенсії.
Позивач, вважаючи протиправним обмеження виплати пенсії, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частиною 2 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 (далі - Указ № 64/2022), передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
Отже, конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України, під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом № 64/2022, не може обмежуватись.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 11 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону № 1058-IV.
Виходячи із приписів статей 8, 18 та 92 Конституції України, у системному зв`язку з преамбулою Закону № 2262-XII, апеляційний суд дійшов висновку, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також деяких інших осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, визначаються виключно положеннями спеціального закону Закону № 2262-XII.
Разом із тим, статтею 46 Закону № 4059-IX установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання Закону № 4059-ІХ Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1, пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням відповідних коефіцієнтів до визначених сум перевищення.
Таким чином, приписами статті 46 Закону № 4059-IX та Постанови № 1 було запроваджено тимчасове (на 2025 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії. 
Статтею 30 Закону № 4695-ІХ установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до, крім іншого, Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання Закону № 4695-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1778, яка застосовується з 01 січня 2026 року, пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону № 2262-ХІІ (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення.
Отже, вказаними правовими нормами фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом № 2262-ХІІ, що не узгоджується із приписами статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ, який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб.
Апеляційний суд вважає, що застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) певної категорії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, коефіцієнтів зменшення пенсії, визначених статтею 46 Закону № 4059-IX та пунктом 1 Постанови № 1, а також статтею 30 Закону № 4695-IX та Постановою № 1778 призводить до обмеження конституційного права такої категорії осіб на соціальний захист, що передбачений спеціальним законом, а також порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту таких осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, що є протиправним.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач протиправно застосував до пенсії позивача понижуючі коефіцієнти, що є підставою для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції - без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2026 року у справі № 260/2010/26 - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуюча суддя | | Р. Б. Хобор
судді | | Н. В. Бруновська
| | В. М. Валюх