справа № 569/9180/26
провадження № 2/570/2290/2026

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді     Кушнір Н.В.,
з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку заочного розгляду спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" до  ОСОБА_1  про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

покликаючись на відшкування позивачем заподіяної відповідачем третій особі шкоди представник позивача у поданій 14 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» до Рівненського міського суду Рівненської області позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача 50% страхового відшкодування та понесені судові витрати.

У поданій до суду заяві вказаний представник позивача позов підтримує повністю.
Відповідач відзив не подав.

Учасники відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, 
У поданій до суду заяві вказаний представник позивача просить розглянути справу у його відсутність.
Відповідач до суду не з`явився.
Зважаючи на те, що з"явлення сторін не визнане обов`язковим, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторони, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд встановив такі обставини.
09 грудня 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР-212421660), згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є Dacia Dokker, номерний знак НОМЕР_1 .
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 червня 2023 року у справі №569/8542/23 встановлено, що 04 травня 2023 року о 10 год. 06 хв. на вул.Д.Галицького в м.Рівне ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Dacia д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який також рухався заднім ходом, під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Згідно з розрахунку суми страхового відшкодування від 20 липня 2023 року вартість ремонту автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , який застрахований згідно з договором добровільного стархування укладеного між ПАТ «СК «Українська страхова група» та ТзОВ «ДАЛІС АУТОМОТІВ ГРУП» від 17.07.2022 становить 19 215 грн. 44 коп.
За вказаною ДТП, яка є страховим випадком, відповідно до складеного страхового акту № ЗСКА-15062 від 20 липня 2023 року ПАТ «Страхова компаня «УСГ» сплатив ТзОВ «Вік Партнер» страхове відшкодуванн в сумі 19 215 грн. 44 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №68537 від 20 липня 2023 року.
Крім цього, за вказаною ДТП, яка є страховим випадком, відповідно до складеного страхового акту № 42892р/1 від 12 жовтня 2023 року позивач сплатив ПАТ «СК «УСГ» страхове відшкодуванн в сумі 5 947 грн. 89 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №22751 від 12 жовтня 2023 року.

Суд дійшов таких висновків.
Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. 
Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. 
Розглядаючи справу, суд визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідив подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. 

Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу, про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч.1, 3 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
Велика Палата Верховного Суду у пунктах 35-37 своєї постанови від 04 липня 2018 року у справі № 755\18006\15-ц (провадження № 14-176цс18) висловила правову позицію, за якою у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдавав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Відповідно до п.38.1. ч.1 ст.38-1 цього Закону, чинному на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених п.13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Правилами п.13.2 ст.13 цього Закону визначено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. 

Так, при укладенні Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-212421660 щодо транспортного засобу Dacia Dokker, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , була застосована пільга 50 відсотків від вартості страхового платежу, оскільки страхувальником за полісом є ОСОБА_2 , який є пенсіонером (пенсійне посвідчення НОМЕР_4 ), а тому відноситься до пільгової категорії у відповідності до п. 13.2. ст.13 Закону № 1961-IV.
Відповідно до п.13.2 ст.13 цього Закону зазначена пільга надається виключно за умови особистого керування страхувальником таким транспортним засобом.
Відповідно до матеріалів справи, під час настання вищевказаної ДТП транспортним засобом Dacia, державний номер НОМЕР_1 , керував відповідач ОСОБА_1 , який не є страхувальником за Полісом №EP-212421660, який був укладений на пільгових умовах.
Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 50 відсотків суми виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті відповідачем в порядку регресу в розмірі 2 973 грн. 95 коп.

Таким чином, договір страхування (автоцивілка) укладений зі знижкою 50%, оскільки страхувальник є пенсіонером. Закон дозволяє таку знижку лише за умови, що автомобілем керує особисто цей пенсіонер. В момент ДТП за кермом перебував інший водій ( ОСОБА_1 ), який не мав права на цю пільгу. Якщо ДТП скоєне іншою особою за пільговим полісом, страховик зобов`язаний виплатити гроші потерпілому, але винуватець ДТП за законом має повернути страховій компанії 50% від цієї суми.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій
Позивач обґрунтовує вказані вимоги тим, що подання позовної заяви є першим пред`явленням вимоги у розумінні ч.2 ст.530 ЦК України, а отже, з наступного дня після подання позову боржник вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, що є підставою для застосування санкцій, передбачених ст.536, 549, 625 ЦК України.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ст.625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №758/1303/15-ц (п.26)).
У постанові від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (п.6.20).
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Із огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих з дати подання позову до дати ухвалення рішення, є передчасними та безпідставними. Суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки на момент початку зазначеного позивачем періоду відповідач не перебував у стані прострочення зобов`язання.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п.6 ст.3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то право на її закріплене положеннями ст.59 Конституції України. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз.2 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз.3, 4, 5 п.п.3.1, абз.1 п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України» від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України» від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Нормами законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Правничу допомогу у цій справі позивачу надавав адвокат Войціховський Антон Віталійович згідно з договором №04/26 від 09 лютого 2026 року.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг на ознайомлення та аналіз документів страхової справи затрачено 1 год, яку оцінено у 1 604,50 грн.; надання замовнику консультацій і роз`яснень з правових питань затрачено 0,5 год., які оцінено у 802,25 грн., складання позовної заяви затрачено 3 год., які оцінено у 4 813,5 грн., підготовка додатків затрачено 0,5 год., які оцінено у 802,25 грн., а всього на загальну суму 8 022 грн. 25 коп.
При вирішенні клопотання суд приходить до висновку, що обсяг наданих адвокатом послуг з правничої допомоги адвоката у цій справі не є значним, визначений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу адвоката є завищеним та таким, що не відповідає складності справи та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи Первина консультація, правовий аналіз, формування додатків входить у підготовку позовної заяви, охоплюється єдиною метою надання правничої допомоги і такі послуги не можуть мати окремої вартості, оскільки виконання такої роботи є безумовним при наданні правничої допомоги. Вони є складовими частинами одного процесу - написання позовної заяви. Окрема тарифікація таких дій вважається штучним завищенням вартості, а відтак підлягає зменшенню до 1 000 грн., що буде співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи у суді.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити частково цивільний позов ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" до  ОСОБА_1  про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" 2 973 грн. 95 коп. страхового відшкодування в порядку регресу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошена лише вступна та резолютивна частина судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справ, якому повне рішення не вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ", місцезнаходження: вул.Васильківська, 14 м.Київ, код ЄДРПОУ 39433769.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення виготовлене 29 червня 2026 року.

Суддя          Кушнір Н.В.