ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2026 року
м. Київ
справа № 755/2157/23
провадження № 61-2411св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - керівник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва Дейнека Сергій Валентинович в інтересах держави в особі Київської міської ради,
заінтересовані особи:Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_1 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу, -  ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу , подану адвокатом Морозовим Михайлом Вікторовичем, як представником ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, в складі судді Слободянюк А. В., від 14 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду, в складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Невідомої Т. О., Соколової В. В., від 28 січня 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви
1. У лютому 2023 року керівник Дніпровської окружної прокуратури 
м. Києва Дейнека С. В., в інтересах держави в особі Київської міської ради, звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.
2. Заява мотивована тим, що у січні 2022 року за місцем свого проживання у кв. АДРЕСА_1 помер ОСОБА_4 , якому на праві приватної власності належала ця квартира.
3. Прокурор зазначає, що за інформацією Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та відомостями Реєстру територіальної громади 
м. Києва у квартирі за період часу з 22 січня 2022 року по 18 листопада 
2022 року зареєстровані особи відсутні. Раніше у квартирі було зареєстровано місце проживання: ОСОБА_5 , 1930 року народження, з 22 червня 
1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла); ОСОБА_6 , 1905 року народження, з 22 червня 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла).
4. За інформацією комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» 
від 16 січня 2023 року особовий рахунок на квартиру відкритий на ім`я 
 ОСОБА_4 обстежити квартиру не вдалося через те, що вона зачинена.
5. Згідно з відомостями комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 15 лютого 2023 року за вказаною адресою зареєстровано місце проживання 0 осіб, власником особових рахунків на сплату житлово-комунальних послуг обліковується ОСОБА_4 ; станом на 01 лютого 
2023 року заборгованість понад 50 тис. грн.
6. Відповідно до інформації відділів державної реєстрації актів цивільного стану перевіркою актових записів про народження, шлюб, народження дітей, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено актовий запис 
від 21 лютого 2022 року № 4079 про смерть ОСОБА_4 , складений Київським міським відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ). Інших актових записів (про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей, зміну імені) не виявлено.
7. Осіб, які є родичами або членами сім`ї померлого ОСОБА_4 , не встановлено.
8. У Спадковому реєстрі інформація щодо ОСОБА_4 відсутня, заповіт не посвідчувався, спадковий договір не укладався, спадкова справа не заводилась.
9. З огляду на викладене прокурор вважає, що майно згідно зі статтею 
1277 ЦК України та статтею 338 ЦПК України має перейти у власність територіальної громади м. Києва та просив суд визнати квартиру 
АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передати її територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
10. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 
2023 року заяву прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено.
Визнано однокімнатну квартиру  АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передано її територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.
11. Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, врахував, що у спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) інформація щодо ОСОБА_4 відсутня та дійшов висновку, що належна йому квартира має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти у власність територіальної громади м. Києва.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
12. 27 листопада 2024 року адвокат Морозов М. В, як представник 
ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 2011 року народження, подав апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року.
13. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 рокувідкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою поданою в інтересах ОСОБА_3 .
14. Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 рокуапеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, ? ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , подану адвокатом Морозовим М. В., залишено без задоволення. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року залишено без змін.
15. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спірна квартира після визнання її відумерлою спадщиною була передана Деснянській районній в 
м. Києві державній адміністрації під службове житло. На підставі розпорядження РДА від 08 травня 2024 року № 425  ОСОБА_1 було видано ордер № 000789 на право зайняття службового жилого приміщення, а рішенням від 30 жовтня 2024 року № 43-353/24 задоволено заяву наймача та передано квартиру у приватну власність ОСОБА_1 в порядку приватизації.
16. Апеляційний суд вважав, що ОСОБА_1 добросовісно реалізував свої права і отримав житло у власність, а оскаржене рішення суду про визнання спадщини відумерлою реалізоване і потягнуло за собою юридичні наслідки.
17. Крім того, апеляційний суд вважав, що скасування рішення про визнання відумерлою спадщиною квартири, яка наразі є житлом ОСОБА_1 та належить йому на праві власності, призведе до непропорційного втручання у його права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
18. У касаційній скарзі адвокат Морозов М. В., як представник
 ОСОБА_2 , який діє в інтересах своєї неповнолітньої ОСОБА_3 , просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухваливши нове судове рішення про залишення заяви прокурора без розгляду.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
19. У лютому 2026 року адвокат Морозов М. В., як представник 
ОСОБА_2 , який діє в інтересах своєї неповнолітньої ОСОБА_3 , подав касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 14 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 28 січня 2026 року.
20. Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у квітні 2026 року надійшли до Верховного Суду.
21. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
22. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає застосування судами норм права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14, постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, 
від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
23. Крім того вказує, що судами порушені норми процесуального права та наявні передбачені пунктом 8 частини першої та пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстави для скасування оскаржених судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
24. Касаційна скарга мотивована тим, що суди обох інстанцій вирішили долю майна малолітньої дитини, фактично позбавивши її права власності. 
25. Вказує, що положення частини четвертої статті 1268 ЦК України встановлюють додаткові гарантії охорони спадкових прав малолітніх осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину автоматично, крім випадків відмови від неї. 
26. Зазначає, що визнання майна відмерлим за наявності спадкоємця, який прийняв спадщину, є порушенням норм матеріального права (статей 
1268, 1277 ЦК України) та статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Звертає увагу, що апеляційний суд помилково вважає дитину спадкоємцем однієї квартири, але заперечує її право щодо іншої квартири. Вважає, що до участі у цій справі мав бути залучений орган опіки та піклування, а суди повинні були встановити наявність спору про право та залишити заяву прокурора без розгляду.
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу, та інші процесуальні звернення, які надійшли до Верховного Суду
27. У березні 2026 року Київська міська рада подала відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Відзив мотивований тим, що момент звернення прокурора до суду були наявні правові підстави для застосування статті 1277 ЦК України, а сам по собі факт подальшого звернення ОСОБА_2 до нотаріуса через значний проміжок часу після відкриття спадщини не спростовує правомірність рішення суду, ухваленого за відсутності інформації про спадкоємців.
28. У березні 2026 рокуадвокат Морозов М. В., як представник
 ОСОБА_2 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , подав відповідь на відзив, у якій вказує, що доводи міської ради не спростовують аргументів касаційної скарги, а лише підтверджують факт порушення прав малолітньої дитини з боку органів влади.
29. У березні 2026 року  ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Відзив  ОСОБА_1 мотивований тим, що він працює у комунальному підприємстві, понад 10 років перебував на черзі для отримання житла, має захворювання та є особою з інвалідністю. Вважає, що законно отримав квартиру та вже зробив в ній ремонт.
30. У квітні 2026 року керівник Дніпровської окружної прокуратура м. Києва подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін. Вказує, що спірна вже квартира має нового власника, який є добросовісним набувачем, що унеможливлює реєстрацію права власності на квартиру за  ОСОБА_3 , та свідчить, що обраний нею спосіб захисту не призведе до поновлення прав, які вона вважає порушеними. 
Обставини справи, встановлені судами
31. Відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , з 11 вересня 2003 року зареєстрований ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
32. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті від 23 серпня 2024 року № 00046647456, 
21 лютого 2022 року було складено актовий запис № 00143427719 про смерть ОСОБА_4 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_4 .
33. За відомостями КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 07 грудня 2022 року № 062/14-11466 (И-2022), первинна реєстрація права власності на кв. АДРЕСА_1 була проведена за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1993 року. Надалі право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 липня 2002 року. Реєстраційна справа на це майно в архіві Бюро не формувалась у зв`язку з відсутністю замовлень з 01 червня 2010 року.
34. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі № 1н-3292), спадкоємцем майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є 
 ОСОБА_4 . Спадкове майно складається із однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,40 кв. м, житловою площею 17 кв. м.
35. Згідно з відомостями Реєстру територіальної громади м. Києва станом на 01 грудня 2022 року у спірній квартирі в період часу з 31 січня 2017 року по 01 грудня 2022 року зареєстровані особи відсутні.
36. За інформацією Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 05 грудня 2022 року № 103/6596/34/1, за адресою: 
АДРЕСА_3 була зареєстрована ОСОБА_5 , 1930 року народження, 
з 22 червня 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла) та ОСОБА_6 , 
1905 року народження, з 22 червня 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (померла).
37. За інформацією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» від 16 січня 2023 року № 103/45-114 особовий рахунок на спірну квартиру відкритий на ім`я ОСОБА_4 , заборгованість станом на 11 січня 2023 року становить 159,64 грн, обстежити квартиру не вдалося через те, що вона зачинена, про складено відповідний акт. 
38. Згідно відомостей КК «Центр комунального сервісу» від 15 лютого 
2023 року № 02/691 у спірній квартирі зареєстровані особи відсутні, власником особових рахунків для обліку житлово-комунальних послуг обліковується ОСОБА_4 ; станом на 01 лютого 2023 року заборгованість складає 
56 123,04 грн.
39. Згідно відомостей Дніпровського відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) 
від 27 грудня 2022 року № 4131/21.4-80, перевіркою актових записів про народження, батьків, шлюб, народження дітей, зміну імені та смерть у Державному реєстрі актів цивільного стану щодо ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено актовий запис про смерть від 21 лютого 
2022 року № 4079.
40.  ОСОБА_4 помер приблизно 22 січня 2022 року у спірній квартирі.
41. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 03 жовтня 
2024 року № 00047282966, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
42.  ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .
43. 31 серпня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою у якій зазначив, що не приймав спадщину, після смерті свого батька ОСОБА_4 , на спадкове майно не претендує, спадщину отримувати не бажає.
44. 31 серпня 2024 року ОСОБА_2 , в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 , звернувся до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою в якій вказав, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті діда - ОСОБА_4 . 
45. Постановою державного нотаріуса Десятої київської державної нотаріальної контори від 10 жовтня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру зареєстровано за іншою особою.
46. В межах спадкової справи 418/2024 щодо майна померлого 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , державний нотаріус 03 жовтня 2024 року видав ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно,- квартиру  АДРЕСА_4 . 
47. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 24 вересня 
2024 року задекларованою адресою перебування ОСОБА_3 , 2011 року народження, є АДРЕСА_5 .
48. Згідно з відомостями Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на виконання доручення Київського міського голови В. Кличка від 13 березня 2024 року № 9432 департамент передає Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації квартиру АДРЕСА_1 під службове житло для розподілу її у встановленому законодавством порядку серед працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення.
49. Відповідно до акту прийому-передачі від 16 квітня 2024 року 
№ 58 Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації передано вказану квартиру під службове житло для вирішення житлових питань працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення.
50. 14 травня 2024 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження Деснянської РДА в м. Києві від 08 травня 2024 року № 425 видано ордер 
№ 000789 на право зайняття службового жилого приміщення.
51. Начальник КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» 
м. Києва комунальної корпорації «Київавтодор» звернувся з листом до РДА з проханням виключити зі складу службових жилих приміщень квартиру АДРЕСА_1 , надану ОСОБА_1 , посилаючись на те, що той з 2010 року працює майстром дільниці технічного виробництва та з перших днів російської збройної агресії проти України бере активну участь у зміцненні обороноздатності м. Києва.
52. Рішенням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 
від 30 жовтня 2024 року № 43-353/24 в порядку приватизації, передано квартиру АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_1 та видано йому свідоцтво про право власності на квартиру.
53. Право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
54. Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
55. Відповідно до частин першої-другої, четвертої-п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
56. Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
57. Законодавство про спадщину передбачає, що перехід прав на спадкове майно відбувається на підставі споріднення або факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини як член сім`ї спадкодавця. Правопідверджуючим документом на спадкове майно при цьому є свідоцтво про право на спадщину (стаття 66 Закону України «Про нотаріат»). Відсутність таких спадкоємців та інших осіб, що спільно проживали зі спадкодавцем як члени сім`ї, свідчить про відсутність спадкоємців усіх п`яти черг, передбачених законом.
58. Водночас ЦК України запобігає ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідком відсутність власників спадкового майна та його занепад і передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади (стаття 1277 ЦК України). Тому в разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади.
59. Стаття 1277 ЦК України, в редакції на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , звернення прокурора до суду та ухвалення районним судом рішення, у частинах першій-третій, передбачала такі правила щодо відумерлої спадщини:
«У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.
Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням».
60. У справі, яка переглядається, встановлено, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_8 у належній йому квартирі АДРЕСА_1 помер ОСОБА_4 .
61. Зі спливом одного року після смерті ОСОБА_4 , керівник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, отримавши від державних органів відомості про те, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо ОСОБА_4 (про заповіти, спадкові справи, видані свідоцтва про право на спадщину), у лютому 2023 року, звернувся до суду із заявою в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання спадщини відумерлою.
62. Після набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року про визнання спадщини відумерлою та передачу майна територіальній громаді, право власності на квартиру 11 травня 2023 року було зареєстроване за Київською міською радою.
63. Отже Київська міська рада відкрито, на підставі рішення суду, набула право власності на спірне майно та розпорядилась їм в межах своїх повноважень, а саме - квартира спочатку була передана у користування працівнику комунального підприємства ОСОБА_1 , як службова, а в подальшому приватизована і передана йому у приватну власність.
64. Згідно з матеріалами справи на час подання 27 листопада 2024 року апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_3 , за результатами розгляду якої апеляційним судом 28 січня 2026 року ухвалена оскаржена постанова, право власності на спірну квартиру вже було зареєстровано не за Київською міською радою, а за ОСОБА_1 .
65. Своєчасне оформлення спадкових прав малолітньої ОСОБА_3 після смерті діда залежало від дій її законних представників. Однак батьки дитини звернулись до нотаріуса лише у серпні 2024 року, тобто більш ніж через 2 роки після смерті у січні 2022 року ОСОБА_4 . При цьому навіть дізнавшись у жовтні 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру за Київською міською радою, з належним чином оформленою апеляційною скаргою на рішення суду звернулись 27 листопада 2024 року, тобто коли власником квартири вже був ОСОБА_1 .
66. За змістом статті 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частина друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.
67. Верховний Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2024 року у справі № 754/446/22, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц, констатував, що аналіз змісту статті 1280 ЦК України свідчить, що право на отримання спадкового майна в натурі виникає у спадкоємця лише якщо майно, яке було визнане відумерлою спадщиною, збереглося і не було відчужене територіальною громадою. Якщо ж воно було відчужене іншій особі за договором або не збереглося, то спадкоємець має право лише на компенсацію його вартості у грошовому еквіваленті. А відтак, застосовуючи аналогію закону й територіальна громада в разі відчуження спадкового майна особою, яка не є спадкоємцем, або незбереження цього майна, на користь добросовісного набувача, має право на отримання лише грошової компенсації.
68. Отже, Верховний Суд визначив правовий механізм захисту прав спадкоємців або територіальної громади, у випадках коли спадкове майно було відчужене (не збереглося), а підстави для висновку про недобросовісність останнього набувача відсутні.
69. Вимоги щодо виплати ОСОБА_3 грошової компенсації за квартиру у розглядуваній справі не заявлялись і судами не вирішувались.
70. З огляду на викладене колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суди узаконили безоплатну експропріацію спадкового майна у малолітньої дитини.
71. Крім того апеляційний суд правильно звернув увагу, що саме по собі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою не призведе до поновлення прав ОСОБА_3 на спадкове майно, які вона вважає порушеними, оскільки право власності на спірну квартиру вже зареєстроване не за Київською міською радою, а за ОСОБА_1 .
72. Вимоги щодо витребування квартири у ОСОБА_1 у розглядуваній справі також не заявлялись і судами не вирішувались.
73. Доводи касаційної скарги про обов`язкову участь у цій справі органу опіки та піклування є помилковими та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
74. З урахуванням встановлених обставин, оскаржені судові рішення не суперечать висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року у справі № 504/3606/14, постановах Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21, на які посилався заявник у касаційній скарзі. 
75. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (див. зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
76. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
77. Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
78. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанції ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, які б давали підстави для їх скасування.
79. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу, подану адвокатом Морозовим Михайлом Вікторовичем, як представником ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
2. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Сердюк В. В. Шипович