154/1664/26 
2/154/1216/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
14 липня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
24 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 739,00 грн.
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 вересня 2020 року між ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 200925-006, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн на умовах строковості, повернення та платності, а відповідач - повернути кредит і сплатити проценти за користування ним.
Позивач зазначає, що кредитний договір підписаний відповідачем в особистому кабінеті за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором E98335.
За умовами договору з початкової суми кредиту утримувалася одноразова комісія за його видачу в розмірі 5,90 %, що становило 590,00 грн, у зв`язку із чим на банківський рахунок відповідача перераховано 9 410,00 грн. На підтвердження надання кредитних коштів позивач посилається на платіжне доручення № 712 від 25 вересня 2020 року.
Погашення кредиту та сплата процентів мали здійснюватися відповідачем щомісячними платежами відповідно до графіка платежів. Однак відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 05 лютого 2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 6 739,00 грн, яка складається з:
- 3 333,36 грн - простроченої заборгованості за сумою кредиту;
- 3 405,64 грн - простроченої заборгованості за процентами.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 200925-006 від 25 вересня 2020 року в розмірі 6 739,00 грн, а також понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 13 травня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування позовних вимог відповідач не скористався. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення.
Згідно із частиною першою статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився без повідомлення причин або без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, його повторну неявку без повідомлення причин, неподання ним відзиву та відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду суд постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
25 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладено кредитний договір № 200925-006.
У договорі зазначено такі відомості про позичальника: ОСОБА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 0712, дата видачі - 09 січня 2019 року, РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ; номер телефону: НОМЕР_3 ; номер банківської картки НОМЕР_4 ; банківський рахунок НОМЕР_5 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Цільовим призначенням кредиту визначено ремонт.
Відповідно до пункту 1.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити плату за користування ним на умовах договору.
Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника, а датою перерахування кредитних коштів є дата набуття договором чинності.
Сума кредиту за договором становить 10 000,00 грн. Строк дії договору визначено до 25 вересня 2021 року. Кредит підлягав поверненню шляхом внесення 12 щомісячних платежів до 25 числа відповідного місяця включно.
Пунктом 2.2 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та здійснити плату за користування ним до закінчення строку дії договору згідно з графіком, при цьому договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань.
Згідно з графіком платежів перший платіж підлягав внесенню 25 жовтня 2020 року, а останній - 25 вересня 2021 року. Розмір кожного з перших одинадцяти платежів становив 1 423,33 грн, останнього платежу - 1 423,37 грн.
У складі кожного щомісячного платежу передбачалося погашення 833,33 грн тіла кредиту та 590,00 грн плати за користування кредитом, а в останньому платежі - відповідне коригування суми тіла кредиту до повного його погашення.
Одноразова комісія за видачу кредиту встановлена в розмірі 5,9 % від початкової суми кредиту, що становить 590,00 грн. За умовами договору ця комісія утримувалася при перерахуванні кредитних коштів.
Відсоткова ставка визначена в розмірі 5,9 % на місяць від початкової суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 76,7 %. Загальна плата за користування кредитом визначена в розмірі 7 670,00 грн, а загальна вартість кредиту для позичальника - 17 670,00 грн.
Відповідно до пункту 3.1 договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом.
Пунктом 3.2 договору встановлено, що плата за користування кредитом нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів, стягуються разові проценти, зазначені в договорі, які утримуються із суми кредиту в день перерахування кредитних коштів на банківський рахунок позичальника.
Згідно з пунктом 3.3 договору загальна вартість кредиту зазначена на першій сторінці договору та складається з частки основної суми, процентів і фіксованої суми, розрахованих відповідно до умов договору. Процентна ставка за договором є фіксованою, що передбачено пунктом 3.4 договору.
Пунктом 3.7 договору визначено черговість зарахування платежів позичальника. У першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у другу чергу - проценти за користування кредитом та сума кредиту; у третю чергу - пеня, штрафи та інші платежі відповідно до договору.
Відповідно до пункту 3.8 договору, якщо протягом семи календарних днів після кінцевої дати повного погашення кредит не буде погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується за кожен повний та неповний місяць до моменту повного погашення позичальником кредиту на умовах договору.
Згідно з пунктом 3.9 договору датою повернення суми кредиту та датою сплати заборгованості вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця.
Пунктом 4.2.1 договору позичальнику надано право достроково повернути кредит повністю або частково без будь-якого збільшення суми періодичних платежів. У разі дострокового повернення позичальник зобов`язаний сплатити проценти за фактичний період користування кредитом.
Відповідно до пунктів 4.2.2.4-4.2.2.6 договору позичальник зобов`язаний у строки, передбачені договором, сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним та інші передбачені договором платежі, а також виконувати інші обов`язки, встановлені договором.
Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі порушення позичальником зобов`язань щодо погашення кредиту та/або процентів він зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від простроченого щомісячного платежу за кожен календарний день прострочення. Загальний розмір штрафу не може перевищувати 50 % суми кредиту.
Відповідно до пункту 7.1 договору внесення змін і доповнень до нього здійснюється шляхом укладення додаткових угод, які є його невід`ємною частиною. Пунктом 7.2 договору передбачено можливість використання кредитодавцем факсимільного відтворення підпису, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису.
Згідно з пунктом 9.1 договору позичальник підтвердив, що до його укладення отримав від кредитодавця інформацію, передбачену законодавством про фінансові послуги та споживче кредитування, а також погодився на обробку своїх персональних даних.
Пунктом 9.3 договору визначено, що його невід`ємною частиною є Внутрішні правила надання фінансових послуг ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС», з якими позичальник ознайомлений, зміст яких розуміє та зобов`язується їх дотримуватися.
Кредитний договір від імені позичальника підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором E98335 25 вересня 2020 року о 13 годині 39 хвилин 21 секунду. Від імені кредитодавця договір підписаний директором Богодуховим Д.О. та скріплений печаткою товариства.
Відповідно до довідки ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» про укладення договору, вих. № 05/02/-16 від 05 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 24 вересня 2020 року о 18 годині 21 хвилині 38 секунд подав через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства заявку на отримання кредиту.
У довідці зазначено, що за результатами розгляду заявки з позичальником укладено кредитний договір № 200925-006 від 25 вересня 2020 року на суму 10 000,00 грн строком на 365 днів. Процентну ставку в довідці визначено в розмірі 0,197 % за кожен день користування кредитом. Ідентифікація позичальника здійснювалася в інформаційно-телекомунікаційній системі за номером телефону НОМЕР_3 .
Для акцепту пропозиції щодо укладення договору на зазначений номер телефону 25 вересня 2020 року о 13 годині 38 хвилин 58 секунд було направлено одноразовий ідентифікатор E98335. Цей ідентифікатор введений позичальником та переданий товариству 25 вересня 2020 року о 13 годині 39 хвилин 21 секунду.
Відповідно до платіжного доручення № 712 від 25 вересня 2020 року ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» перерахувало на користь ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 9 410,00 грн.
Платіж здійснено на банківський рахунок позичальника, зазначений у кредитному договорі № 200925-006 від 25 вересня 2020 року. У призначенні платежу вказано на перерахування кредитних коштів за цим кредитним договором.
Розмір фактично перерахованих коштів відповідає сумі кредиту 10 000,00 грн за вирахуванням передбаченої договором одноразової комісії за видачу кредиту в розмірі 590,00 грн.
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 200925-006 від 25 вересня 2020 року, складеною ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» 05 лютого 2026 року за вих. № 05/02/-15, ОСОБА_1 надано кредит у сумі 10 000,00 грн зі строком повернення до 25 вересня 2021 року.
У виписці відображено здійснення відповідачем таких платежів:
- 21 жовтня 2020 року - 1 424,00 грн;
- 30 листопада 2020 року - 1 424,00 грн;
- 29 грудня 2020 року - 1 450,00 грн;
- 01 лютого 2021 року - 1 485,00 грн;
- 25 лютого 2021 року - 1 400,00 грн;
- 24 березня 2021 року - 1 500,00 грн;
- 28 квітня 2021 року - 1 388,00 грн;
- 08 червня 2021 року - 1 450,00 грн.
Загальна сума внесених відповідачем платежів становить 11 521,00 грн. Останній платіж у сумі 1 450,00 грн здійснено 08 червня 2021 року.
Станом на 05 лютого 2026 року у виписці обліковано заборгованість у загальному розмірі 6 739,00 грн, яка складається з 3 333,36 грн простроченої заборгованості за сумою кредиту та 3 405,64 грн простроченої заборгованості за процентами. Заборгованість за комісією, штрафами і пенею у виписці не зазначена.
Згідно з розрахунком кредитної заборгованості за кредитним договором № 200925-006 від 25 вересня 2020 року, складеним ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» за період із 25 вересня 2020 року по 05 лютого 2026 року, позичальнику було надано кредит у сумі 10 000,00 грн.
За графіком платежів нараховано 7 080,00 грн процентів за користування кредитом, а також одноразову комісію в розмірі 590,00 грн. Крім того, у розрахунку окремо відображено нарахування процентів за користування кредитом за жовтень і листопад 2021 року по 590,00 грн щомісячно, у зв`язку з чим загальна сума нарахованих процентів становить 8 260,00 грн. Штрафні санкції не нараховувалися.
Відповідно до графіка погашення кредиту з 25 жовтня 2020 року по 25 серпня 2021 року щомісячно підлягало сплаті по 833,33 грн у рахунок тіла кредиту та по 590,00 грн процентів, а 25 вересня 2021 року - 833,37 грн тіла кредиту та 590,00 грн процентів.
У розрахунку відображено сплату відповідачем загалом 11 521,00 грн, з яких 6 666,64 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, а 4 854,36 грн - у рахунок погашення процентів.
Зокрема, платежі були розподілені таким чином:
- 21 жовтня 2020 року сплачено 1 424,00 грн, з яких 834,00 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 590,00 грн - процентів;
- 30 листопада 2020 року сплачено 1 424,00 грн, з яких 832,66 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 591,34 грн - процентів;
- 29 грудня 2020 року сплачено 1 450,00 грн, з яких 833,33 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 616,67 грн - процентів;
- 01 лютого 2021 року сплачено 1 485,00 грн, з яких 833,33 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 651,67 грн - процентів;
- 25 лютого 2021 року сплачено 1 400,00 грн, з яких 899,68 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 500,32 грн - процентів;
- 24 березня 2021 року сплачено 1 500,00 грн, з яких 910,00 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 590,00 грн - процентів;
- 28 квітня 2021 року сплачено 1 388,00 грн, з яких 690,31 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 697,69 грн - процентів;
- 08 червня 2021 року сплачено 1 450,00 грн, з яких 833,33 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту та 616,67 грн - процентів.
Станом на 05 лютого 2026 року залишок заборгованості за тілом кредиту визначено в розмірі 3 333,36 грн, а за нарахованими процентами - 3 405,64 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 6 739,00 грн.
20 березня 2026 року представник ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» направив ОСОБА_1 досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором № 200925-006 від 25 вересня 2020 року.
У вимозі зазначено, що станом на 05 лютого 2026 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 6 739,00 грн, з яких 3 333,36 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3 405,64 грн - прострочена заборгованість за процентами. Заборгованість за комісією, штрафами та пенею відсутня.
Позивач вимагав повернути кредит, сплатити проценти та інші належні платежі у загальному розмірі 6 739,00 грн у тридцятиденний строк із моменту отримання вимоги шляхом перерахування коштів за реквізитами, наведеними у кредитному договорі.
У вимозі також зазначено, що в разі її невиконання товариство звернеться до суду за захистом своїх прав та стягненням заборгованості, а понесені судові витрати проситиме покласти на боржника.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду
 
Щодо загальних засад доказування та виконання зобов`язань
 
Відповідно до частин першої - третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
За змістом статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності.
Неподання відповідачем відзиву та його неучасть у розгляді справи не означають безумовного визнання позову і не звільняють позивача від обов`язку довести факт виникнення зобов`язання, надання кредитних коштів, порушення відповідачем умов договору та правильність заявленого до стягнення розміру заборгованості.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статей 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому боржник зобов`язаний учинити на користь кредитора певну дію, зокрема сплатити кошти, а кредитор має право вимагати виконання такого обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, а зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено спеціальними нормами та не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статей 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю отримані кошти у строк і порядку, встановлені договором, а кредитодавець має право на одержання процентів від суми кредиту, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Щодо укладення кредитного договору в електронній формі
 
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, зокрема електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
За змістом статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, за домовленістю сторін вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і оформлена в електронній формі, а електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, які додаються особою до інших електронних даних та надсилаються іншій стороні електронного правочину.
Частинами третьою, шостою, восьмою та дванадцятою статті 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти та її прийняття другою стороною. Акцепт може бути здійснений шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення формуляра заяви або вчинення дій, які вважаються прийняттям пропозиції, якщо зміст таких дій чітко роз`яснений в інформаційній системі. Електронний договір, підписаний у порядку, передбаченому статтею 12 Закону, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину може бути використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Із дослідженого судом кредитного договору № 200925-006 від 25 вересня 2020 року вбачається, що він містить прізвище, ім`я та по батькові відповідача, його паспортні дані, РНОКПП, адресу проживання і реєстрації, номер мобільного телефону, номер банківської картки та банківського рахунку.
Договір містить погоджені сторонами умови щодо суми кредиту, строку його повернення, розміру і порядку сплати процентів, комісії, кількості та розміру щомісячних платежів, загальної вартості кредиту, а також прав і обов`язків сторін.
У документі зазначено, що від імені ОСОБА_1 договір підписаний 25 вересня 2020 року о 13 годині 39 хвилин 21 секунду електронним підписом одноразовим ідентифікатором E98335.
Ці відомості узгоджуються з довідкою ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» про укладення договору, згідно з якою відповідач 24 вересня 2020 року подав через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства заявку на отримання кредиту. Для акцепту пропозиції 25 вересня 2020 року о 13 годині 38 хвилин 58 секунд на номер телефону відповідача НОМЕР_3 надіслано одноразовий ідентифікатор E98335, який введений та переданий кредитодавцю 25 вересня 2020 року о 13 годині 39 хвилин 21 секунду.
Отже, відомості договору та довідки про його укладення є взаємопов`язаними та послідовно відображають направлення відповідачу одноразового ідентифікатора, його введення і завершення процедури укладення правочину.
Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду звертав увагу, що укладення електронного кредитного договору шляхом входу до особистого кабінету та введення одноразового ідентифікатора є належним способом вираження волі особи за умови, що сукупність доказів дає змогу пов`язати відповідні електронні дії з конкретним позичальником (Постанова КЦС ВС від 8 квітня 2026 року № 705/1938/25 (провадження № 61-13271св25).
Будь-яких доказів використання зазначеного номера телефону, банківських реквізитів або одноразового ідентифікатора іншою особою матеріали справи не містять. Відповідач не заперечив факту укладення договору, не заявив про несанкціонований доступ до його телефону чи банківського рахунку та не надав доказів на спростування поданих позивачем документів.
Крім того, після укладення договору відповідач неодноразово вносив платежі на його виконання, що узгоджується з умовами кредитного договору та додатково підтверджує вчинення ним дій, спрямованих на виконання саме цього зобов`язання.
За таких обставин суд доходить висновку, що кредитний договір № 200925-006 від 25 вересня 2020 року укладений між сторонами в електронній формі з дотриманням установленого законом порядку.
Щодо фактичного надання кредитних коштів
 
Обов`язок позичальника повернути кредит виникає за умови доведення кредитодавцем фактичного виконання власного обов`язку щодо надання коштів.
На підтвердження видачі кредиту позивач надав платіжне доручення № 712 від 25 вересня 2020 року, відповідно до якого ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» перерахувало на користь ОСОБА_1 9 410,00 грн за кредитним договором № 200925-006.
Банківський рахунок, зазначений у платіжному документі, відповідає рахунку позичальника, наведеному в кредитному договорі.
Різниця між визначеною договором сумою кредиту 10 000,00 грн і фактично перерахованими 9 410,00 грн становить 590,00 грн та відповідає передбаченій договором одноразовій комісії за видачу кредиту в розмірі 5,9 % від його початкової суми.
Факт виникнення кредитних правовідносин підтверджується також випискою з особового рахунку та розрахунком заборгованості, у яких відображено надання кредиту і подальше внесення відповідачем восьми платежів у період із 21 жовтня 2020 року по 08 червня 2021 року на загальну суму 11 521,00 грн.
Характер, періодичність та розмір цих платежів узгоджуються з установленим договором графіком. Здійснення відповідачем платежів на виконання договору об`єктивно підтверджує отримання ним кредитних коштів та визнання існування відповідного зобов`язання.
Оцінивши кредитний договір, довідку про його укладення, платіжне доручення, виписку з особового рахунку та відомості про подальше погашення заборгованості в їх сукупності, суд вважає доведеним факт надання відповідачу кредиту.
Щодо заборгованості за основною сумою кредиту
 
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000,00 грн.
З наданого розрахунку вбачається, що відповідач сплатив усього 11 521,00 грн, із яких позивач зарахував 6 666,64 грн у рахунок погашення основної суми кредиту та 4 854,36 грн - у рахунок погашення процентів.
Судом перевірено арифметичну правильність розподілу платежів. Загальна сума коштів, зарахованих позивачем у рахунок тіла кредиту, становить: 834,00 грн + 832,66 грн + 833,33 грн + 833,33 грн + 899,68 грн + 910,00 грн + 690,31 грн + 833,33 грн = 6 666,64 грн.
Таким чином, неповернутий залишок основної суми кредиту становить: 10 000,00 грн - 6 666,64 грн = 3 333,36 грн.
Наведений розрахунок є арифметично правильним, узгоджується з випискою з особового рахунку та не спростований відповідачем.
Отже, вимога про стягнення 3 333,36 грн заборгованості за основною сумою кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо процентів, нарахованих у межах строку кредитування
 
Кредитним договором передбачено, що кредит надається до 25 вересня 2021 року та підлягає погашенню шляхом внесення 12 щомісячних платежів.
Відсоткова ставка визначена у розмірі 5,9 % на місяць від початкової суми кредиту. За графіком до складу кожного щомісячного платежу входило 590,00 грн процентів.
Отже, за погоджений сторонами строк кредитування сума процентів становила: 590,00 грн ? 12 місяців = 7 080,00 грн.
У рахунок погашення процентів позивач зарахував внесені відповідачем кошти в загальному розмірі 4 854,36 грн, а саме: 590,00 грн + 591,34 грн + 616,67 грн + 651,67 грн + 500,32 грн + 590,00 грн + 697,69 грн + 616,67 грн = 4 854,36 грн.
Таким чином, залишок процентів, нарахованих у межах погодженого строку кредитування, становить: 7 080,00 грн - 4 854,36 грн = 2 225,64 грн.
Розрахунок цієї частини заборгованості відповідає умовам договору, враховує всі відображені позивачем платежі та є арифметично правильним.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 225,64 грн процентів за користування кредитом у межах строку кредитування.
Щодо процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування
 
Позивач включив до розрахунку, крім 7 080,00 грн процентів за дванадцять передбачених графіком місяців, ще по 590,00 грн за жовтень і листопад 2021 року, тобто загалом 1 180,00 грн після 25 вересня 2021 року.
Обґрунтовуючи такі нарахування, позивач посилається на пункт 3.8 кредитного договору, згідно з яким, якщо протягом семи календарних днів після кінцевої дати повного погашення кредит не буде погашено, щомісячна плата за користування кредитом нараховується за кожен повний і неповний місяць до моменту його повного повернення.
Водночас на першій сторінці договору строк його дії визначений до 25 вересня 2021 року. Ця ж дата зазначена як дата внесення останнього, дванадцятого платежу.
Пунктом 4.2.1.4 договору передбачено право позичальника звернутися до кредитодавця з проханням про пролонгацію строку надання кредиту та строку дії договору. При цьому за пунктом 7.1 договору внесення змін і доповнень здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною договору.
Аналогічний порядок передбачений Внутрішніми правилами надання фінансових послуг: продовження строку кредитування оформлюється додатковою письмовою угодою, підписаною сторонами.
Матеріали справи не містять заяви відповідача про продовження строку кредитування, рішення кредитодавця про погодження такої заяви або укладеної сторонами додаткової угоди. У розрахунку заборгованості також не відображено окремої операції, яка могла б свідчити про оформлення пролонгації.
Отже, строк кредитування не продовжувався та закінчився 25 вересня 2021 року.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування або після пред`явлення вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. Після настання прострочення права кредитора забезпечуються механізмом відповідальності за порушення грошового зобов`язання, а не подальшим нарахуванням звичайних договірних процентів як плати за правомірне користування кредитом.
Умова пункту 3.8 договору не змінює визначеного сторонами строку кредитування та не підтверджує його пролонгації. Після 25 вересня 2021 року відповідач не мав погодженого договором права користуватися кредитом у межах строку кредитування, а тому нарахування звичайної щомісячної плати за користування кредитом за жовтень і листопад 2021 року суперечить правовій природі процентів, передбачених статтею 1048 ЦК України.
Позивач не заявляє до стягнення інфляційних втрат або процентів річних як міри відповідальності за прострочення грошового зобов`язання та не надав відповідного розрахунку. Суд відповідно до принципу диспозитивності не вправі самостійно змінювати предмет позову й перекваліфіковувати нараховані позивачем договірні проценти на вимоги за статтею 625 ЦК України.
Отже, проценти в сумі 1 180,00 грн, нараховані за жовтень і листопад 2021 року після закінчення строку кредитування, стягненню не підлягають.
Щодо досудової вимоги
 
20 березня 2026 року позивач направив відповідачу досудову вимогу про сплату 6 739,00 грн заборгованості за кредитним договором.
Зазначена вимога підтверджує вчинення кредитором дій, спрямованих на досудове врегулювання спору, однак не змінює визначеного договором строку кредитування, який закінчився 25 вересня 2021 року, і не є підставою для нарахування звичайних договірних процентів за жовтень та листопад 2021 року.
Крім того, на момент направлення вимоги строк виконання всіх передбачених графіком платежів уже настав, тому вимога не має характеру дострокової вимоги у розумінні частини другої статті 1050 ЦК України.
Щодо результатів перевірки розрахунку заборгованості
 
Розрахунок позивача є арифметично узгодженим: загальна сума внесених відповідачем платежів становить 11 521,00 грн, із яких 6 666,64 грн зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, а 4 854,36 грн - процентів.
Заявлений позивачем залишок тіла кредиту 3 333,36 грн визначений правильно.
Заявлений залишок процентів 3 405,64 грн також арифметично відповідає застосованій позивачем формулі: 8 260,00 грн нарахованих процентів - 4 854,36 грн сплачених процентів = 3 405,64 грн.
Однак до суми 8 260,00 грн включено 1 180,00 грн процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування.
Після виключення цієї суми належний до стягнення залишок процентів становить: 3405,64 грн - 1 180,00 грн = 2 225,64 грн.
Висновок суду за результатами розгляду справи
 
Досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують укладення між сторонами кредитного договору № 200925-006 від 25 вересня 2020 року, надання відповідачу кредитних коштів і неналежне виконання ним обов`язку щодо їх повернення та сплати процентів у межах погодженого строку кредитування.
Разом із тим позивач безпідставно включив до складу заборгованості 1 180,00 грн процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування.
Тому позов підлягає частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 5 559,00 грн, яка складається з:
-3 333,36 грн - заборгованості за основною сумою кредиту;
-2 225,64 грн - заборгованості за процентами, нарахованими в межах строку кредитування.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 180,00 грн процентів, нарахованих за жовтень і листопад 2021 року, слід відмовити.
Судові витрати
 
Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До таких витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги заявлено на суму 6 739,00 грн, із яких суд визнав обґрунтованими вимоги на суму 5 559,00 грн, що становить 82,49 % від ціни позову.
Отже, пропорційно розміру задоволених вимог із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 2 662,40 грн ? 82,49 % = 2 196,21 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
 
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей їх розподілу розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт і їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
За змістом частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані такі витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим і пропорційним предмету спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін та інших істотних обставин.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір № 25-01/2023 про надання правової допомоги від 25 січня 2023 року, укладений між ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ».
За умовами договору адвокатське об`єднання зобов`язалося надавати позивачу правничу допомогу, пов`язану зі стягненням заборгованості з боржників, зокрема аналізувати документи, готувати процесуальні документи та представляти інтереси клієнта в судах.
Пунктом 4.1 договору встановлено фіксовану винагороду в розмірі 7 000,00 грн за підготовку та направлення або подання однієї позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги.
04 січня 2024 року сторони уклали додаткову угоду № 1, якою змінили порядок визначення та сплати винагороди.
За змістом пункту 2 додаткової угоди винагорода за надану правничу допомогу підлягає сплаті після ухвалення судового рішення та його фактичного виконання, при цьому її розмір у будь-якому разі не може перевищувати розміру витрат на надання правової допомоги, які були задоволені судом.
Отже, сторони пов`язали остаточний розмір грошового зобов`язання клієнта перед адвокатським об`єднанням із сумою витрат на професійну правничу допомогу, присудженою судом за результатами розгляду конкретної справи.
На підтвердження фактичного надання послуг позивач подав акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 02 квітня 2026 року, у якому зазначено, що адвокатським об`єднанням надано правничу допомогу щодо ОСОБА_1 у вигляді підготовки та направлення або подання позовної заяви до Володимирського міського суду Волинської області, а вартість такої послуги становить 7 000,00 грн.
Таким чином, факт надання позивачу професійної правничої допомоги у цій справі підтверджений договором та актом приймання-передачі. Відсутність документа про фактичну сплату гонорару сама по собі не виключає можливості розподілу відповідних витрат, оскільки стаття 137 ЦПК України передбачає відшкодування не лише сплачених витрат, а й тих, які сторона має сплатити відповідно до умов договору.
Разом із тим зазначена в акті сума 7 000,00 грн не є безумовним і остаточним розміром витрат, що підлягає покладенню на відповідача. Відповідно до умов додаткової угоди остаточний розмір винагороди залежить від суми витрат на правничу допомогу, яку присудить суд.
При розподілі таких витрат суд не пов`язаний лише домовленістю між клієнтом та адвокатським об`єднанням, а зобов`язаний перевірити їх зв`язок із розглядом справи, реальність, необхідність, розумність і пропорційність.
Суд враховує, що ціна позову становить 6 739,00 грн, тоді як заявлені витрати на професійну правничу допомогу - 7 000,00 грн. Саме по собі таке співвідношення не є безумовною підставою для відмови у їх відшкодуванні, однак свідчить про необхідність особливо ретельної оцінки співмірності заявленої суми.
Ця справа не є складною за фактичними чи правовими обставинами. Спір виник з одного кредитного договору, ґрунтується на письмових доказах і типовому розрахунку заборгованості, розглядався за правилами спрощеного позовного провадження.
Правнича допомога фактично полягала у підготовці та поданні позовної заяви. Представник позивача в судові засідання не з`являвся, додаткових пояснень, заяв по суті справи чи інших процесуальних документів, які потребували б значного обсягу роботи, не подавав.
За таких обставин заявлений до відшкодування розмір витрат у сумі 7 000,00 грн є неспівмірним зі складністю справи, обсягом фактично виконаної роботи, ціною позову та значенням спору для сторін.
Тому обґрунтованим, розумним і пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом цієї справи, суд визначає 3 000,00 грн.
Такий висновок відповідає і погодженому сторонами механізму визначення винагороди, оскільки за пунктом 2 додаткової угоди остаточний розмір винагороди не може перевищувати суми витрат на правничу допомогу, які були задоволені судом.
Оскільки позов задоволено на 82,49 %, витрати на професійну правничу допомогу також підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам: 3 000,00 грн ? 82,49 % = 2 474,70 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» підлягає стягненню 2 474,70 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 11, 205, 207, 509, 525, 526, 629, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» заборгованість за кредитним договором № 200925-006 від 25 вересня 2020 року в загальному розмірі 5 559 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок, яка складається з: 3 333 (три тисячі триста тридцять три) гривень 36 копійок - заборгованості за основною сумою кредиту; 2 225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 64 копійок - заборгованості за процентами.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 1 180 (однієї тисячі ста вісімдесяти) гривень 00 копійок процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» судові витрати в загальному розмірі 4 670 (чотири тисячі шістсот сімдесят) гривень 91 копійка, з яких: 2 196 (дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 21 копійка - судовий збір; 2 474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні 70 копійок - витрати на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів із дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. У такому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає обчислюватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом установлених ЦПК України строків не подані заява про його перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС», код ЄДРПОУ 41125531, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 36-Д, приміщення 65-з.
Представник позивача: Ушакевич Марина Петрівна, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя І.Р. Вітер