ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/4633/26
Номер провадження 3/495/1365/2026
17 липня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Суддя Білгород-Дністровськогоміськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.204-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , - 

ВСТАНОВИЛА:
01.06.2026 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №004905Е від 28.05.2026 ОСОБА_1 ставиться у провину в чинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 із наступним формулюванням: 28.05.2026 о 13.15 год. в пункті пропуску через державний кордон «Паланка – Маяки – Удобне», під час здійснення прикордонного контролю осіб на «в`їзд» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України, а саме: з використанням паспорта громадянина Італії НОМЕР_1 будучи у правових відносинах з Україною, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, повідомлявся належним чином. Представник ОСОБА_1 – адвокат Дударенко С.В. надав до суду клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усний зауваженням у відповідності до ст.22 КУпАП. 
Відповідно до положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протии правні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Проаналізувавши надані докази, вважаю, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративногоправопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно вимог статті 245 КУпАП, серед ряду завданьпровадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішенняїї в точній відповідності з законом.
Приписами статті 278 КУпАП визначено, що орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення і виходячи з цього, не вправі вийти за межі протоколу.
Диспозиція частини 1статті 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, щомістять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.
Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП становлять такі альтернативні дії: 1) перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади; або 2) спроба такого перетинання.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.
Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.
Частиною 1статті 2 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що документами, щодають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).
Статтею 3 даного Закону закріплено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Правила перетинання державного кордону України громадянами України, затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (далі - Правила).
Відповідно до пункту другого вказаних Правил, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України.
Регулювання порядку здійснення права громадянами України на перетинання державного кордону здійснює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України встановлюються правила перетинання державного кордону громадянами України.
Згідно статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» перетинання державного кордону громадянами України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього закону.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП.
Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: зазначеним вище протоколом про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП, письмовими ОСОБА_1 , рапортами.
Відповідно до санкції частини першої статті 204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної небезпеки,завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи встановлені обставини у справі та те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав будь-якої шкоди державному або громадському порядку, тому суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним.
Відтак суддя вважає за необхідне у відповідності до статті 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з чим згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
У зв`язку з тим, що за результатами розгляду зазначеної адміністративної справи адміністративне стягнення не накладається, судовий збір стягненню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 27, 33-35, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинною першою статті 204-1 КУпАП та на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Анна ТОПАЛОВА