Справа № 688/1554/26 
Провадження № 2/675/790/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)
"09" липня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області під головуванням судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Беліци М.О., учасників справи:
представника позивача: не з`явилася,
відповідача: не з`явилася,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» (по тексту рішення – ТОВ «ФК «Абекор», позивач) звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1  (по тексту рішення –  ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором за кредитним договором №1517088 від 22.02.2025 в розмірі 30643,20 грн, з яких: 17100,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 13543,20 грн – сума заборгованості за процентами, також стягнути судові витрати в сумі 2662,40 грн судового збору,10000,00 грн витрат на правову допомогу та витрати за відправлення документів в сумі 140,58 грн.
В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 22.05.2025 за допомогою інформаційно телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «Абекор» Кухарська І.О. уклала з ТОВ «ФК «АБЕКОР» електронний кредитний договір №1517088. 
Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 17100,00 грн., строком 80 днів з кінцевим терміном повернення до 12.05.2025.
Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надав кредит в сумі 17100,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. 
24.03.2025 відповідач уклала додаткову угоду до кредитного договору №1517088 від 22.02.2025 на часткову зміну п.1.3 договору та додатку 1 до договору, Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 12.06.2025.
Позивач вказує, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №1517088 від 22.02.2025 виконувала неналежним чином, внаслідок чого її заборгованість становить 30643,20 грн, яку в добровільному порядку не сплатила, та, яка включає: 17100,00 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 13543,20 грн – сума заборгованості за процентами.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 30643,20 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позов не подавала, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності суду також не подавала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Процесуальні дії у справі
12.05.2026 ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області у даній справі відкрито провадження та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10.06.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» письмових доказів.
У відповідності до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 22.02.2025 між ТОВ «ФК «Абекор» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №1517088, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 17100,00 грн, строком на 80 днів з кінцевим терміном повернення до 12.05.2025 (включно). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графік платежів), що є додатком №1.
Згідно з п. 1.3.2 договору, періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 днів; 2-й платіж через 50 днів.
Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору, базова процентна ставка 0,99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом, основна процентна ставка 0,99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. 
Відповідно до п. 2.1 кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки №НОМЕР_1 , що емітована банком України.
Відповідно до п. 4.1. строк кредиту може бути продовжено за ініціативою позичальника на кількість днів, запропоновану кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються кредитором, публікуються на сайті), на підставі правочину, що укладається між сторонами, відповідно до наступного порядку.
Відповідно до п. 7.1 договору, у випадку несвоєчасного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту (частини кредиту), позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти в розмірі: 0,99 % від залишку заборгованості за сумою кредиту за кожен день прострочення. Розмір процентів на прострочений кредит є фіксованим та не може бути змінено кредитором в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом договору кредитор дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідач підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором v08288.
Також, відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
24.03.2025 відповідач уклала додаткову угоду до кредитного договору №1517088 від 22.02.2025. 
Сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту: 12.06.2025. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів в період пролонгації(продовження), визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий, що є додатком №1 до цього договору (з урахуванням всіх змін, що погоджені сторонами). Кількість платежів в період пролонгації – 2 платежі. Періодичність сплати платежів в період пролонгації: 1-й платіж через 30 днів; 2-й платіж через 50 днів. У межах нового строку кредиту, застосовується наступний розмір процентної ставки: основна процентна ставка – 0,99% в день, застосовується протягом періоду пролонгації (продовження). На період продовження строку кредиту: денна процентна ставка на дату укладення договору складає: 0,43% в день.
Також, відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №20141-1363-192140427 від 22.02.2025 на банківську платіжну картку №НОМЕР_2 зараховано грошові кошти в сумі 17100,00 грн, що здійснювалось за допомогою системи EasyPay.
Відповідно до листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 23.03.2026 за №21872, 22.02.2025 року на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2  було успішно здійснено переказ грошових коштів у сумі 17100,00 грн від ТОВ «ФК «Абекор».
Належність банківської карти №НОМЕР_2  відповідачу та зарахування (переказу) на дану карту в сумі 17100,00 грн підтверджується повідомленням та рухом коштів по картці від 18.06.2026 по рахунку ОСОБА_1 , АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №БТ/Е-26272 від 18.06.2026.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1517088 від 22.02.2025 вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 30643,20 грн.
Представлений позивачем розрахунок відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування, розміру основного боргу, і цілком підтверджує нарахування процентів за користування кредитом.
Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, провадження №61-7203 св 20, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, провадження №61-8449св19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, провадження №61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України №675-VIII «Про електрону комерцію», (далі – Закон №675-VIII).
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону №675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII).
Згідно з ч.ч. 6, 8 ст. 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Ст. 12 Закону №675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання.
На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами
Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2662,40 грн відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
У частині заявлених витрат на правничу допомогу, суд врахував наступне.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
22.12.2025 між ТОВ «ФК «Абекор» та адвокатське бюро «Наталії Пухи» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №22122025.
Вартість правової (правничої) допомоги адвокатському бюро та/або адвокату обчислюється виходячи із фактично витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата), та розраховується виходячи з вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у розмірі 2000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової (правничої) допомоги (п.3.1. договору).
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2026 та рахунком №1517088 від 30.03.2026 загальна вартість за послуги з надання правової (правничої) допомоги складає 10000,00 грн.
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання ТОВ «ФК «Абекор» правової допомоги за договором про надання правової (правничої) допомоги №22122025.
Зважаючи на той факт, що позивач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, однак враховуючи складність справи (справа є типовою для позивача у відносинах із боржниками, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, адвокат участі у судовому засіданні не приймав, обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним), суд вважає заявлений розмір завищеним, оскільки він не відповідає критерію «розумної необхідності» таких витрат, а тому обґрунтованим та співмірним в даному випадку стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені ним на відправку документів відповідачу в сумі 140,58 грн. 
На підтвердження понесених витрат позивач надала квитанцію №1995841 про сплату послуг з відправки кореспонденції поштової служби АТ «Е-Пост» від 30.03.2025 в сумі 140,58 грн.
На переконання суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за відправку відповідачу документів в розмірі 140 грн 58 коп., оскільки у разі подання позовної заяви через підсистему «Електронний суд» саме на позивача покладається обов`язок надсилання копії позовної заяви відповідачу, з урахуванням чого при сплаті судового збору застосовується понижуючий коефіцієнт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» (ЄДРПОУ – 39287145) заборгованість за кредитним договором №1517088 від 22.02.2025 в розмірі 30643 (тридцять тисяч шістсот сорок три) грн 20 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Абекор» (ЄДРПОУ – 39287145) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп., також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Ізяславським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності у часників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне рішення з урахуванням ч. 5 ст. 268 ЦПК України складено 09.07.2026.

Суддя Олександр Король