Унікальний номер справи 758/2508/26
Номер апеляційного провадження 33/824/3256/2026
Суддя суду першої інстанції Л. В. Казмиренко 
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України
03 вересня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2026 року про притягнення 
ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина 
України, адреса місця проживання:
АДРЕСА_1 

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585387 від 07.02.2026, 07.02.2026 об 11 год 17 хв в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, 14 водій ОСОБА_2 , керуючи службовим транспортним засобом марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та звуковим сигналом, виїхав на регульоване перехрестя із вул. Верхній Вал на заборонений (червоний) сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «ВMW 53ОD», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Набережно-Хрещатицька на зелений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2026 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнегня до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджившись з постановою судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати виним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього стягненн у межах санкції статті. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Вказує на те, що суддя невірно застосував положення вимог ПДР щодо обставин та механізму виникнення і розвитку аварійних подій, у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.
ОСОБА_1 зазначає, що водій ОСОБА_2 порушив п. 3.1 ПДР, оскільки будь-яких перешкод технічного характеру, які б завадили йому своєчасно виявити автомобіль «ВMW 53ОD», д.н.з. НОМЕР_3 , матеріали справи не містять. 
ОСОБА_1 вказує, що вина ОСОБА_2 у вчинені даної ДТП доведена належною та достатньою кількістю доказів, які містяться у матеріалах справи. Обставини, викладені у протоколі знайшли своє підтвердження, при цьому, судовий розгляд було проведено однобоко, без встановлення дійсних обставин правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мельниченко М. С. підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити на підставі викладених у ній доводів. Заявили клопотання про приєднання до матеріалів справи копії висновку експерта №2026-2408 від 25.08.2026.
ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, постанову судді суду першої інстанції просить залишити без змін як закону та обгрунтовану. Просить приєднати до матеріалів справи копію постанови Подільського районного суду м. Києва від 01.09.2026 у справі № 758/9003/26 про приягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до вимогст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до вимогст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно дост. 251 КУпАПдоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.4. Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно доп. 8.7. ПДРсвітлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.
На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.
Згідно із п. 8.7.3.еПДР червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Відповідно до п. 3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
Згідно п 3.1 ПДР водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
Відповідальність за ст. 124 КУпАПнастає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Висновки судді суду першої інстанції про недоведеність факту порушення ОСОБА_2 п.8.7.3.е. ПДР, складу правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_2 , його вини в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суддя вірно врахував пояснення ОСОБА_2 , згідно яких останній пояснив, що під час виконання службового завдання він керувався вимогами п. 3.1 ПДР, які надавали йому право, виконуючи невідкладне службове завдання, відступити від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу. 
Отже, ОСОБА_2 вчинив дії, необхідні для забезпечення безпеки дорожнього руху, що беззаперечно підтверджується даними запису з відеореєстратора автомобіля «Renault Duster», наданим ОСОБА_2 , із змісту якого вбачається, що перед проїздом перехрестя водій ОСОБА_2 зупинився, і тільки переконавшись, що інші водії помітили та зрозуміли його намір проїзду, розпочав рух. Однак, в момент закінчення виконання даного маневру з правого боку здійснює рух один із транспортних засобів із крайньої правої смуги, де перебував без руху інший автомобіль. Тобто, переконавшись у безпеці проїзду перехрестя, ОСОБА_2 не міг передбачити появу транспортного засобу «ВMW 53ОD», д.н.з. НОМЕР_3 , який намагався проскочити перехрестя на зелений сигнал світлофора, не звернувши увагу на те, що усі інші транспортні засоби, які перебували з ним в попутному, а також протилежному напрямку, зупинилися. 
Також апеляційним судом було досліджено висновок експерта №2026-2408 від 25.08.2026, наданий ОСОБА_1 , та постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 01.09.2026 у справі №758/9003/26, подану суду ОСОБА_2 . Відповідні докази були досліджені безпосередньо в судовому засіданні.
Із досліджених матеріалів справи слідує, що стосовно обох учасників ДТП працівниками поліції було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП - порушення ОСОБА_2 пункту 8.7.3.е ПДР та порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3.б, 3.2 ПДР.
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про відсутність порушення п. 8.7.3.еПравил дорожнього руху ОСОБА_2 , що перебувало б у причинному зв`язку із наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, а також про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя на законних підставах закрив провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, належним чином мотивувавши своє рішення. Пункт 3.1 ПДР надав йому право рухатись на червоний сигнал світлофору, оскільки водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху,щ обуло виконано ОСОБА_2 .
Та обставина, що у висновку №2026-2408 від 25.08.2026, проведенному на підставі заяви ОСОБА_1 , та складеному за результатами проведення автотехнічного дослідження за матеріалами дорожньо-транспорної пригоди за участі автомобілів «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , та «ВMW 53ОD», д.н.з. НОМЕР_3 , вказано, що в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п. 3.1 ПДР, які перебували в причинному зв`язку з виникненням ДТП, апеляційний суд не бере до уваги виходячи з наступного. Зокрема, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 інкримінується порушення ним п. 8.7.3.е ПДР, а не п.3.1 ПДР. Отже, інших порушень пунктів ПДРОСОБА_2 не ставилось у провину.
Апеляційний суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Доводи апеляційної скарги у тому, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху, рухався на зелений сигнал світлофора за транспортними засобами не свідчать про порушення ОСОБА_2 п. 8.7.3.е ПДР. Твердження ОСОБА_1 про те, що з лівого боку на перехресті його оглядовість була обмежена іншими автомобілями, а тому він не зміг належним чином оцінити дорожню обстановку та коли почув спеціальний сигнал вже відбулося зіткнення з автомобілем «Renault Duster», висновків судді суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п. 8.7.3.е ПДР та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не спростовують.
Відтак, фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №585387 не ґрунтується на беззаперечних доказах, а відтак, не відповідає дійсним обставинам справи. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги у тому, що постанова судді суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог КУпАП не підтверджується наявними в справах доказами. Такі доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Беручи до уваги, що всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягається до відповідальності, відповідно до статті 62 Конституції України, трактуються на її користь, а доведення вини у вчиненні правопорушення повинно бути здійснене поза розумним сумнівом, підстав для висновку про порушення ОСОБА_2 пункту 8.7.3.е ПДР немає.
Отже, розглядаючи справу, суддя суду першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази у справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.251, 280 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення механізму ДТП та норм ПДР, не спростовують висновків судді суду першої інстанції та не ґрунтуються на нових або належних доказах.
Висновки, які викладені в постанові судді відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події ДТП. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд оцінює критично.
Підстави для скасування оскаржуваної ОСОБА_1 постанови судді відсутні.
Постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2026 року щодо закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПвідповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2026 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя  Л. Д. Поливач