Справа № 369/24046/25
Провадження № 2/369/8397/26
РІШЕННЯ
Іменем України

20.08.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Лисяк К.О., представника позивача Солом`яного В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/24046/25 за позовом ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (земельну ділянку),
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (земельну ділянку), в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Позовні вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28 серпня 2022 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої серед іншого майна входить 1/2 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 651804932224 та земельна ділянка, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Єдиним спадкоємцем померлої є її рідна тітка ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 1263 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем третьої черги за законом.
Для оформлення права власності на зазначене спадкове майно, що належало ОСОБА_2 на момент смерті, ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисляк Т.С.
22 вересня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисляк Т.С. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яке було зареєстроване в реєстрі за № 344, спадкова справа № 6/2022. Право власності на 1/2 частку вказаного вище житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за номером 651804932224, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав за номером 347735357 від 22.09.2022 року.
Одна, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисляк Т.С. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 61/02-31 від 22 вересня 2023 року.
Як зазначається в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставою для відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку став той факт, що спадкоємець ОСОБА_1 не надала правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, який підтверджував би її належність на праві приватної власності спадкодавцю.
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5100734872023 від 23.08.2023р., кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (назва до перейменування – АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власником цієї ділянки є ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої серед іншого належала 1/2 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій знаходиться 1/2 частки житлового будинку.
Вказане вище спадкове майно, успадкували її дочки в рівних частках, а саме:
ОСОБА_4 , успадкувала 1/4 частки житлового будинку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Холодницькою В.О., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-1697 від 01.07.2009 року та 1/2 частки земельної ділянки, підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Холодницькою В.О., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-1701 від 01.07.2009 року;
ОСОБА_2 , успадкувала 1/4 частки житлового будинку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Холодницькою В.О., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-1689 від 01.07.2009 року та 1/2 частки земельної ділянки, підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Холодницькою В.О., державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 2-1693 від 01.07.2009 року (спадкова справа 65 за 2009 р.).
Після видачі спадкоємцям Свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (назва до перейменування – вулиця Леніна) Захарчевській І.К. та ОСОБА_2 , державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Холодницькою В.О., на Державному акті на право приватної власності на землю серія Р2 № 019469 від 03.06.2003 р. було здійснено відповідний запис нотаріуса про перехід права власності на вказану земельну ділянку у рівних частках, тобто, по 1/2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Проте, успадкувавши після смерті своєї матері ОСОБА_3 по 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (назва до перейменування – АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та отримавши відповідні Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_2 не звернулися до відділу Держкомзему у Києво-Святошинському районі з питання реєстрації свого права власності та отримання відповідного правовстановлюючого документу на землю – Державного акту на право приватної власності на землю. Видача Державного акту на право приватної власності на землю передбачалася діючим на той час законодавством.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 . Після її смерті, майно що належало ОСОБА_4 успадкував її батько ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_6 , державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори 25 березня 2010 року та зареєстрованим в реєстрі за № 12-393 (спадкова справа 1197/2009).
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за життя не одержала Державний акт на право приватної власності на землю на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , її батько ОСОБА_5 успадковуючи майно після смерті ОСОБА_4 не оформив належним чином право власності на 1/2 зазначеної вище земельної ділянки.
ІНФОРМАЦІЯ_5  помер  ОСОБА_5 , після його смерті майно, що належало йому успадкувала за заповітом  ОСОБА_2 . Спадкове майно складалося серед іншого, з 1/4 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим ОСОБА_7 , державним нотаріусом П`ятої Київської державної нотаріальної контори 05 червня 2015 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 5-264 (спадкова справа № 351/2014).
Окрім 1/4 частки зазначеного вище будинку до складу спадщини входить також 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, загальною площею 0,0277 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) однак за відсутності правовстановлюючого документу право власності на 1/2 частки зазначеної земельної ділянки ОСОБА_2 не оформила.
У зв`язку з неможливістю оформити спадкові права у нотаріальному порядку позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 27.04.2026 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 11.08.2026 року.
У судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача і представника позивача та позов підтримав. 
Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, жодних заяв, клопотань, пояснень чи заперечень суду не надав. Відзив на позов не подав.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень постанови Верховного суду від 30.09.2022 року у справі № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 125 ЗК України, згідно з якою право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно з частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частини другої статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.
Частиною шостою статті 126 ЗК України передбачено, що при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою цієї статті, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку, в кожному такому випадку відчуження земельної ділянки.
На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.
Згідно із частинами першою, п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Тобто внаслідок спадкування на майно, яке належало спадкодавцеві на праві власності, право власності на це майно у спадкоємця виникає з часу відкриття спадщини.
Частиною першою статті 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, в тому числі шляхом спадкування. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Відповідно до п. 3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Також у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
З огляду на те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 не має, а спірна земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (до перейменування – вулиця Леніна), а також враховуючи проведену відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-IX від 17 липня 2020 року та Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» № 715-р від 12 червня 2020 р. реформу адміністративного устрою, Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області на території якої розташована спірна земельна ділянка увійшла до складу Гостомельської територіальної громади та була ліквідована 30.12.2021 р., що підтверджується безкоштовним запитом Міністерства юстиції України, належним відповідачем по справі є Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.
Подібний висновок сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2024 року у справі № 689/572/23, зокрема, в ній зазначається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Отже, ефективним способом захисту прав спадкоємця, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, є вимога до інших спадкоємців (в разі їх відсутності, усунення їх від спадкування чи неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття до відповідної територіальної громади за місцем відкриття спадщини (стаття 1277 ЦК України)) про визнання права власності на спадкове майно.
Оскільки Позивач є єдиним спадкоємцем, який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та прийняв спадщину, а відсутність реєстрації чи оригіналу документа перешкоджає йому реалізувати свої спадкові права через нотаріальну процедуру, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28 серпня 2022 року.
На момент смерті спадкодавцю належала земельна ділянка загальною площею 0,0277 га, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), отримана в порядку спадкування.
Позивач є рідною тіткою спадкодавця, а тому згідно ст. 1263 ЦК України належить до третьої черги спадкоємців за законом.
Факт прийняття позивачем спадщини підтверджується поданою нотаріусу заявою про прийняття спадщини, матеріалами спадкової справи № 6/202, Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисляк Т.С. на 1/2 частку житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яке було зареєстроване в реєстрі за № 344.
Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , до складу якої входить зазначена вище спірна земельна ділянка.
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не свідчить про припинення спадкового права позивача, а за встановлених у справі обставин перешкоджає лише його нотаріальному оформленню.
Суд також бере до уваги, що земельна ділянка є індивідуально визначеним об`єктом нерухомого майна, загальною площею 0,0277 га, має кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а її місцезнаходження та межі визначені відповідно до відомостей Державного земельного кадастру.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи те, що позивач не заявляє про компенсацію судового збору з відповідача, судові витрати покладають на позивача.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1225, 1263, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, статтею 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258–259, 263–265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно (земельну ділянку) в порядку спадкування — задовольнити повністю. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку загальною площею 0,0277 га, кадастровий номер 3222482401:01:005:0146, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено: 20.08.2026 року.

Суддя А.В. Янченко