Справа № 676/2638/26
Провадження № 2/674/922/26

РІШЕННЯ
іменем України 

07 липня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 29724,61 грн),
в с т а н о в и в :
До Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС"" (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 29 724,61 грн за кредитним договором № 9055799653 від 22.12.2021 (далі – кредитний договір), а також судовий збір у сумі 3 328,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 200,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у відповідача виникла заборгованість перед первісним кредитором – Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень"". За результатами укладення договору про відступлення права вимоги та договору факторингу право вимоги за заборгованістю відповідача перейшло до позивача.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2026 справу передано за підсудністю до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, відзив до суду не надійшов.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень"" (далі – первісний кредитор) та відповідачем у електронній формі укладено кредитний договір № 9055799653 від 22.12.2021, за умовами якого первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 21 810,49 грн строком користування 48 місяців на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах, встановлених договором. За умовами договору проценти за користування кредитом нараховуються у вигляді щомісячних процентів у розмірі 2,49% від суми кредиту та річних процентів у розмірі 0,01% за кожен день користування кредитом.
Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом приєднання відповідача до запропонованих первісним кредитором умов та підписано відповідачем електронним підписом. Обумовлені кредитним договором кошти відповідач отримав 24.12.2021 на банківську картку, реквізити якої самостійно вказав первісному кредитору.
На виконання умов договору первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач, у свою чергу, узяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткові платежі, унаслідок чого погашено 913,45 грн основної суми боргу та частину нарахованих процентів, після чого відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
У результаті невиконання умов кредитного договору станом на 02.12.2024 у відповідача утворилася заборгованість у сумі 29 724,61 грн, з яких: 20 897,04 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2,36 грн – заборгованість за процентами (річними); 8 825,21 грн – заборгованість за щомісячними процентами. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідає умовам кредитного договору, є арифметично правильним і відповідачем не спростований.
Заборгованість відповідача за кредитним договором перейшла від первісного кредитора до Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" на підставі Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 та відповідного реєстру прав вимоги.
02.12.2024 Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" та позивач уклали Договір факторингу № Н1/11/25-Ф, відповідно до умов та додатків якого, а також Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги від 02.12.2024, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Виконання позивачем як фактором обов`язку з фінансування підтверджено платіжною інструкцією.
Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього виникла заборгованість перед первісним кредитором, а за результатами укладення договору про відступлення права вимоги та договору факторингу право вимоги за цією заборгованістю перейшло до позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, пов`язані з невиконанням відповідачем зобов`язань за укладеним ним кредитним договором, які регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про споживче кредитування".
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, був зобов`язаний у силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України повернути їх на умовах та у строк, передбачені укладеним договором. Доказів виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань матеріали справи не містять.
Щодо розміру процентів за кредитним договором суд зазначає таке. Обмеження максимального розміру денної процентної ставки запроваджено ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", якою цю статтю доповнено згідно із Законом України № 3498-IX від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023. Оскільки кредитний договір укладено 22.12.2021, тобто до набрання чинності зазначеними обмеженнями, встановлені договором проценти за користування кредитом є правомірними, а їх нарахування відповідає умовам договору. Нарахування процентів здійснено в межах визначеного договором строку кредитування (до 22.12.2025), що виключає їх неправомірність.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 18 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця, зокрема щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (ч. 3 ст. 18 цього Закону).
Дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт надання кредиту, факт невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, розмір заборгованості та набуття позивачем права вимоги до відповідача, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 3 328,00 грн. Разом з тим судом установлено, що відповідач є особою з інвалідністю другої групи. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" особи з інвалідністю першої та другої груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. За усталеною правовою позицією суд не може покладати обов`язок зі сплати (відшкодування) судового збору на відповідача, який на підставі закону звільнений від його сплати, навіть у разі ухвалення рішення на користь позивача. За таких обставин судовий збір, сплачений позивачем, стягненню з відповідача не підлягає та залишається за позивачем.
Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн, суд зазначає таке. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 03-07/24 від 03.07.2024, укладений з адвокатом Литвиненко О.І., акт приймання-передачі наданих послуг із детальним описом виконаних робіт та витраченого часу, а також документ про оплату наданих послуг. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених витрат та їх співмірності зі складністю справи, суд враховує, що дана цивільна справа є малозначною, а заявлений розмір витрат має відповідати складності спору, обсягу виконаних робіт та часу, витраченому адвокатом. Дослідивши надані докази, враховуючи обсяг та характер наданих послуг, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн відповідають критеріям реальності та розумності їх розміру, є обґрунтованими, а доказів протилежного відповідачем не надано. За таких обставин зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 81, 133, 137, 141, 258–260, 263–265, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 205, 512, 514, 516, 525, 526, 527, 617, 627, 628, 629, 1054 Цивільного кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", Законом України "Про електронну комерцію", Законом України "Про споживче кредитування", суд –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 9055799653 від 22.12.2021 у сумі 29724,61 грн, з яких:
-заборгованість за тілом кредиту – 20 897,04 грн;
-заборгованість за процентами – 2,36 грн;
-заборгованість за щомісячними процентами – 8 825,21 грн.
Витрати на судовий збір у сумі 3328,00 грн залишити за позивачем.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" витрат на правничу допомогу в сумі 9200,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (місцезнаходження: м. Київ пл. Солом`янська, 2, код ЄДРПОУ 40340222).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2026 року

Суддя Давид БАРАТЕЛІ