Справа № 932/17235/25 
Провадження № 2-о/932/253/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е МУ К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року місто Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді: Малінов О.С.
присяжних: Часник В.І., Шаригіної В.В.,
при секретарі судового засідання: Ликової А.В.,
за участю заявника: ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа – Виконавчий комітет Шахтарської міської ради Відділ (Центр) надання адміністративних послуг, про визнання особи безвісно відсутньою,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернулася ОСОБА_1 із заявою про визнання особи безвісно відсутньою. Просить суд визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишев, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване та останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначила, що 25 липня 2014 року я зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від шлюбу маємо доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В січні 2015 року чоловік зібрав речі та поїхав до іншого міста. Свій вчинок ніяк не пояснював. Було кілька дзвінків, останній у день пологів 07 лютого 2015 року після чого будь-який зв`язок з ним було припинено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Про місце перебування ОСОБА_2 немає відомостей більше 10 років, у зв`язку з чим просить суд визнати останнього безвісно відсутнім.
Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.
Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.
Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.
Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.
За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».
Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.
Потреба для заявника у визнанні матері безвісно відсутньою викликана врегулюванням його майнових прав.
Відповідно до наданих суду пояснень, заявник ОСОБА_1 останній раз спілкувалася зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 телефоном. З того часу його телефонний номер не відповідає, будь-який зв`язок з ним відсутній, через соціальні мережі або месенджери з того часу заявник з ОСОБА_2 не спілкувалася. 
Судом досліджені письмові докази у справі та з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою, оскільки факт його відсутності за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Враховані показання свідка ОСОБА_2 , яка повідомила, що останній раз бачила сина у 2015 році, перед тим як він виїхав на заробітки. З цього часу жодного разу не появлявся за місцем проживання. Про теперішнє місце перебування ОСОБА_2 свідку нічого не відомо.
Згідно з ч. 1ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою
На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України, керуючись статтями10,19,76-78,81,89,263-265,268,273,293,305,306 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа – Виконавчий комітет Шахтарської міської ради Відділ (Центр) надання адміністративних послуг, про визнання особи безвісно відсутньою, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишев, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване та останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , безвісти відсутнім з 01 січня 2016 року.

Роз`яснити заявникові, що згідно ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складений 20 липня 2026 року.

Суддя О.С.Малінов

Присяжні В.І. Часник

В.В.Шаригіна