Справа № 173/2241/24
Провадження №2/173/41/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
16 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Кожевник О.А.,
за участю секретаря судового засідання Голованьової К.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши в приміщенні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву  ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що він є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: 1221087000:01:083:0071, яка перебуває у фактичному користуванні ФОП ОСОБА_4 на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 05.07.2021 р., укладеним між орендодавцем – ОСОБА_3 та орендарем – ФОП ОСОБА_4 . При цьому обидва примірники договору знаходяться у відповідача.
Позивач зазначив, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо розрахунку за користування земельною ділянкою та відповідно нехтує виконанням істотної умови договору. Відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування належною Позивачу земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за увесь останній період Позивач від Відповідача не отримував. 
Тобто, до 31 грудня 2021 року, до 31 грудня 2022 року, до 31 грудня 2023 року Відповідачем не було сплачено Позивачу щорічну орендну плату за земельну ділянку відповідно до умов Договору від 05.07.2021 р. 
У зв`язку з наведеним просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , кадастровий номер 1221087000:01:083:0071, зареєстрований у Відділі державної реєстрації Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області 05 липня 2021 року.
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 18.07.2024 прийнято заяву та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче засідання.
Розпорядженням заступника керівника апарату суду № 419 від 16.06.2025 на підставі рішення ВРП від 05.06.2025 "Про звільнення судді ОСОБА_5 у відставку" призначено повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025 справу розподілено судді Кожевник О.А.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. від 17 липня 2025 року справу прийнято до свого провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2025 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача зазначив, що орендну плату встановлено договором необхідно сплачувати до 31 грудня кожного року. Квитанції, долучені відповідачем до матеріалів справи датовані 2023-2024 роками, тоді як предметом спору є період з 2000 по 2023 роки. При цьому у частині платіжних інструкцій не вказано призначення платежів, а в квитанції за 2024 рік не зазначено платника. Зазначив, що вимагати оплати за договором право власника земельної ділянки, оскільки орендарем порушено умови договору з оплати оренди. Зазначив, що навіть не дивлячись на сплату орендної плати за 2021-2023 роки, договір підлягає розірванню, оскільки оплату здійснено з запізненнями. Крім того, вартість земельної ділянки станом на 2023 рік збільшено. Вказує на те, що сплачувалися суми більші, ніж визначено договором, але податок стягувався у розмірі з суми, вказаної в договорі.
Представник відповідача спростовуючи доводи сторони позивача зазначив, що договір укладено в кінці 2021 року, а через початок повномасштабного вторгнення російських військ на територію України в лютому 2022 року, відповідачем за договором позивачу сплачено заборгованість у січні 2023 року за 2022 рік та п`ять місяців 2021 року. Вказав на те, що позивач до відповідача з претензією щодо оплати заборгованості за договором оренди земельної ділянки не звертався. Крім того, представник відповідача звернув увагу, що пунктом 12 договору передбачено особисту оплату орендодавцю, а реквізитів орендодавця договір не містить. До того ж власник земельної ділянки не повідомляв про зміну орендної плати, а за рік відповідачем сплачено в рази більше, ніж передбачено договором. 
У поданих додаткових поясненнях, поданих до позивача зазначає, що надані Відповідачем квитанції датовані 19.01.2023, 09.04.2024, 05.12.2024 та 11.12.2025, тоді як відповідно до договору орендна плата за 2021–2023 роки мала бути сплачена до 31 грудня кожного відповідного року. Крім того, квитанції не містять відомостей про призначення платежу, платника та отримувача, що унеможливлює їх ідентифікацію як доказів сплати орендної плати.
Отже, належних і допустимих доказів своєчасної та повної сплати орендної плати за 2021–2023 роки Відповідач суду не надав.
Зокрема, квитанція АТ «Укрпошта» від 19.01.2023 на суму 427 грн на ім`я «Добровольський» не містить відомостей про повне ім`я отримувача, платника та призначення платежу. Крім того, Позивач заперечує отримання зазначених коштів, а доказів їх фактичного вручення Відповідачем не надано. За таких обставин ця квитанція не є належним і допустимим доказом сплати орендної плати.
Систематичність порушення прав позивача, а саме неотримання ним орендної плати у 2021, 2022 та 2023 роках, є підставами для розірвання договору оренди землі, на підставі п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України (систематична несплата орендної плати), та ч. 2 ст. 651 ЦК України.
Щодо запиту та відповідей АТ «Укрпошта» про здійснення Відповідачем переказів на ім`я Добровольського А.В., твердження Відповідача про підтвердження ними сплати орендної плати є безпідставними.
Предметом спору є несплата орендної плати за 2021–2023 роки у строки, визначені договором, а саме до 31 грудня кожного відповідного року. Позивач орендної плати за зазначені роки у встановлені договором строки не отримував.
Відтак запит та відповіді АТ «Укрпошта», які стосуються квитанцій від 09.04.2024, 05.12.2024 та 11.12.2025, не стосуються предмета спору та не є належними і допустимими доказами своєчасної сплати орендної плати за 2021–2023 роки.
Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків за 2021–2023 роки, ФОП ОСОБА_4 нарахував дохід, а також сплатив податок і військовий збір із сум орендної плати. Однак саме по собі нарахування доходу та сплата податків не підтверджують фактичної виплати орендної плати орендодавцю. Доказів перерахування Позивачу орендної плати у строки та порядку, передбачені договором, Відповідач суду не надав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. 
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. 
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. 
Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Власником земельної ділянки з кадастровим номером 1221087000:01:083:0071, площею 2 га є ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу № 262348182 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до відповіді № 694754 від 17 липня 2024 року ОСОБА_4 є фізичної особою підприємцем з видом економічної діяльності – 01.11. вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).
05 липня 2021 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі Б/Н, відповідно до п. 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, як знаходиться на території Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 2-5 Договору Б/Н в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2 га, кадастровий номер 1221087000:01:083:0071. /Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, на дату укладення договору становить 14213 грн. 34 коп.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18.
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Згідно з п. 8 Договір укладено строком на 15 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі а саме: сплачується готівкою у сумі, яка складає 3% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації вартості земельної ділянки або шляхом видачі на цю суму сільськогосподарської продукції за середніми ринковими цінами на момент розрахунку. На момент укладення договору розмір орендної плати становить 426 грн. 40 коп.
Відповідно до п. 12 Договору Б/Н орендна плата сплачується особисто орендодавцю або його уповноваженому представнику, а також іншим особам, до яких перейшло право власності на орендовану земельну ділянку, згідно з чинним законодавством України та оформлюється письмово.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 20 червня 2024 року ОСОБА_4 в грудні 2021-2023 років сплачено податок у розмірі 76 грн. 75 коп., та військового збору у розмірі 6 грн. 40 коп., від суми орендної плати у розмірі 426 грн. 40 коп.
З квитанцій АТ «УКРПОШТА» вбачається, що 19 січня 2023 року відправлено 427 грн. адресату «Добровольський», 09 квітня 2024 року – 5600 грн., 05 грудня 2024 року суму у розмірі 5600 грн. направлено отримувачу ОСОБА_3 .
Відповідно до листа АТ «УКРПОШТА» від 17 грудня 2025 року № 1853-Б-2025120410038-В поштовий переказ № 4871081684 на суму 5600 грн. направлений 09 квітня 2024 року виплачений одержувачу 24 квітня 2024 року, поштовий переказ № 2402626595 на суму 5600 грн. виплачений одержувачу 24 квітня 2024 року, поштовий переказ 4312668496 на суму 5600 грн. направлений 05 грудня 2024 року, поштовий переказ № 2088866169 на суму 5600 грн. направлений 05 грудня 2024 року. Однак інформації про отримання щодо останніх двох відправлень лист не містить. 
Поштові перекази, зазначені у листі АТ «УКРПОШТА» від 20 січня 2026 року вих. № 1853-Б-19357998-В суд до уваги не приймає, оскільки отримувачами зазначено інших осіб, в тому числі самого відправника ОСОБА_4 .
Відповідно до листа АТ «УКРПОШТА» від 13 лютого 2026 року № 1853-Б-2026021210219-В 09 квітня 2024 року від відправника ОСОБА_4 направлено поштовий переказ № 4871081684 на суму 5600 грн., який виплачено одержувачу ОСОБА_3 24 квітня 2024 року.
11 грудня 2025 року ОСОБА_4 направлено суму у розмірі 9852 грн. отримувачу ОСОБА_3 .
При цьому позивачем не спростовується факт отримання ним грошових коштів отриманих від ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку АТ «УКРПОШТА».
З Договору Б/Н від 05 липня 2021 року вбачається, що місце виплати орендної плати та банківські реквізити для перерахування коштів, договором не визначено.
Враховуючи поштові відправлення, отримання яких не заперечується позивачем, доводи про систематичну несплату є необґрунтованими. Саме по собі незадоволення Позивача способом або часом проведення розрахунків не свідчить про невиконання Відповідачем договірних зобов`язань та не утворює передбачених пунктом «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України підстав для розірвання договору оренди.
До аналогічного висновку дійшов Дніпровський апеляційний суд у постанові від 02 червня 2026 року у справі № 173/2242/24 (провадження № 22-ц/803/2734/26).
Згідно з положеннями статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Суд зазначає, що під час розгляду справи виходить із предмета та підстав позову, а тому оцінці підлягають лише ті обставини та докази, які мають значення для вирішення заявлених позовних вимог.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому судові витрати, понесені позивачем на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки – відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ю зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )
Відповідач: ФОП ОСОБА_4 (ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Текст судового рішення виготовлений 16.07.2026 р. 
Суддя          О.А. Кожевник