Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/7932/26
Номер провадження2/711/4137/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Дмитренка О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
29 липня 2026 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 26660 грн, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на сплату судового збору (вхідний №33207, а.с.1-4).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 17.01.2022 між акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 98599635000 (далі – Кредитний договір), відповідно до умов якого АТ «Уксиббанк» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 20000 грн для придбання товару, зазначеного в п. 3.3 Кредитного договору, шляхом здійснення банком оплати платіжних документів отримувача з позичкового рахунку позичальника. 
Відповідач, укладаючи Кредитний договір, прийняв на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі повернути отримані кредитні кошти, а також здійснювати оплату за користування кредитом, у тому числі сплачувати проценти, комісії та інші платежі, передбачені умовами Кредитного договору та правилами надання кредиту. 
Крім того відповідач зобов`язався виконувати свої обов`язки у строки, порядку та на умовах, визначених Кредитним договором і правилами, з якими був належним чином ознайомлений та погодився під час укладення означеного правочину. 
Як зазначає позивач у мотивувальній частині позову, на виконання умов Кредитного договору банк у повному обсязі виконав покладені на нього зобов`язання, а саме надав відповідачу кредитні кошти в сумі та на умовах, передбачених Кредитним договором. Кредитні кошти були надані відповідачу у встановлені Кредитним договором строки, чим банк належним чином виконав свої договірні зобов`язання, що підтверджується виписками з рахунку.
Проте в порушення положень Кредитного договору та вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач, користуючись коштами, наданими йому банком, не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання – не вносив платежі, передбачені умовами Кредитного договору на повернення отриманих коштів, а також на сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов Кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором у розмірі 26660 грн, з яких: 18 767,50 грн – заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн – заборгованість за відсотками, та 7892,5 грн – заборгованість за комісією.
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обгрунтовує це тим, що 21.06.2023 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №248, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Укрсиббанк», зокрема і до ОСОБА_1 за Кредитним договором №98599635000 від 17.01.2022. 
З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №98599635000 від 17.01.2022 в сумі 26660 грн, з яких: 18 767,50 грн – заборгованість за тілом кредиту, 7892,5 грн – заборгованість за комісією, а також судові витрати (2662,40 грн судового збору та 8000 грн у рахунок витрат на професійну правничу допомогу).
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 серпня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 14 год 10 хв 08 вересня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси (а.с.41-42). 
Представник позивача адвокат Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Усенка М.І. в підсистемі «Електронний суд», що були отримані цими учасниками справи 19.08.2026 (а.с.44 зворот, 45 зворот). Водночас, представник позивача адвокат Усенко М.І., 18.08.2026 через підсистему «Електронний суд», подав заяву, в якій виявив волю на розгляд справи за відсутності представника позивача, а також не заперечив проти ухвалення заочного рішення (а.с.47).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 08 вересня 2026 року о 14 год 10 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим 08 вересня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
08 вересня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 10 хв 14 вересня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 17 січня 2022 року між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №98599635000 (далі – Кредитний договір), який підписаний ОСОБА_1 власноручним підписом (а.с.6-11).
Згідно п.2.1-2.3 Кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил.
В порядку, передбаченому п. 4.1. цього договору, банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах правил.
Банк має право надавати, а позичальник отримувати послуги та/або сервіси банку, в тому числі щодо кредитування, шляхом вчинення електронних правочинів з застосуванням електронних підписів сторін через інформаційно-телекомунікаційні системи банку в порядку, викладеному у правилах. 
Пунктами 3.1-3.11 Кредитного договору передбачено, що сума кредиту за договором становить 20500 (двадцять тисяч п`ятсот грн 00 коп) гривень. Кредит надається позичальнику без застави.
Надання кредиту здійснюється у термін не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту підписання договору. 
Кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 20000 (двадцять тисяч грн 00 коп) гривень на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. Умови відкриття поточного рахунку, до якого випускається платіжна картка, та випуску платіжної картки обумовлюється в окремому договорі, що укладається між банком та позичальником; в сумі 500 (п`ятсот грн 00 коп) гривень на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 17.01.2022 з ПрАТ "СК "Кардіф", ідентифікаційний код юридичної особи/ ідентифікаційний номер за ДРФО 34538696, шляхом перерахування з позичкового рахунку позичальника на рахунок страхової компанії ПрАТ "СК "Кардіф" № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрсиббанк». 
Повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з правилами на рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Укрсиббанк», код ЄДРПОУ; 09807750, або на умовах договірного списання, передбаченого цим договором та правилами. 
Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 17.01.2023. 
Розмір ануїтетного платежу становить 2426 грн. Розмір першого ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру наступних платежів, розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятись від розміру попередніх платежів. 
Ануїтетний платіж повинен сплачуватись щомісячно до 17 числа (включно) кожного місяця. 
Процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 0.00001 % річних. 
За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7.00001 % річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі, нараховуються до моменту погашення такої заборгованості. 
Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому правилами.
Позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
Пунктами 4.1-4.2.1 Кредитного договору передбачено, що банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану кредитна картка "Шоппінг 55% Grace", розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку (надалі - «Тарифи»), окремий поточний рахунок № НОМЕР_4 , до якого випускається платіжна картка, у національній валюті України (далі - Картковий рахунок), який використовується та обслуговується згідно цього договору та правил. Картковий рахунок відкривається банком в дату встановлення ліміту кредитування згідно цього договору. Сторони домовились, що цей договір містить заяву позичальника на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається. 
Ліміт кредитування: а) сторони домовились, що банк може надати позичальнику додатковий кредит (кредитну картку) шляхом встановлення ліміту овердрафту (далі - ліміт кредитування) на картковому рахунку позичальника на наступних умовах: сума ліміту кредитування: до 20000 грн; строк дії ліміту кредитування: 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування; умова встановлення ліміту кредитування/доступного ліміту використання додаткового кредиту: отримання позичальником в строк, який не перевищує 24 місяців з дати підписання цього договору, на персональний та безпечний номер телефону позичальника, наданий банку позичальником згідно умов цього договору, інформаційного повідомлення, направленого банком; доступний ліміт: ліміт, в межах якого позичальник може отримати транші, в тому числі «кредит «плати частинами»». Зазначається в інформаційному повідомленні, що направляється банком на персональний та безпечний номер телефону позичальника, наданий банку позичальником згідно умов цього договору; дата встановлення ліміту кредитування/доступного ліміту: зазначається в інформаційному повідомленні, що направляється банком на персональний та безпечний номер телефону позичальника, наданий банку позичальником згідно умов цього договору; дата нарахування процентів, комісій, тощо; розрахунку мінімальної суми поповнення карткового рахунку (білінгова дата): 25 число кожного місяця; дата платежу, до якої позичальник зобов`язаний поповнити картковий рахунок на мінімальну суму поповнення карткового рахунку, розраховану в останню білінгову дату: 20 число кожного місяця; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки, річних: 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями, річних: 55% річних; процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями, для яких діє пільговий період: 0,0001% річних; комісія за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє позичальників шляхом розміщення оголошення на сайті банку: до 500 грн; комісія за розрахунково-касове обслуговування (РКО) тариф на комісію за розрахункове-касове обслуговування може бути змінений, за умови прийняття відповідного рішення тарифним комітетом банку. Про зміни в тарифах банк повідомляє позичальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті банку www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits та на інформаційних стендах в приміщеннях установ банку. Розмір процентної ставки, вказаний в цьому пункті є незмінним: у відповідності до тарифного плану.
Пунктом 5.1 Кредитного договору передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі зі своїх рахунків, а саме: з поточних рахунків позичальника, відкритих у банку: НОМЕР_1 – для погашення строкової та простроченої заборгованості за цим договором.
Як вбачається з Додатку №1 до Кредитного договору №98599635000 від 17.01.2022, яким є Графік платежів, що підписаний відповідачем ОСОБА_1 власноручним підписом, сторони погодили розмір комісії, а саме: щомісячна комісія за управління кредитом: 3,5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу); комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника: комісія розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього ануїтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн; комісія за надання послуг по управлінню кредит при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу: 500 грн; комісія за розрахунково-касове обслуговування: згідно тарифів (а.с.11 зворот-12).
Як вбачається з Додатку №1 до Кредитного договору, яким є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що підписана відповідачем ОСОБА_1 власноручним підписом, останній мав повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за користування ними і комісію 17/19 числа кожного місяця, починаючи з 17.02.2022 до 17.01.2023, щоразу по 2426 грн, крім останнього платежу (17.01.2023) в сумі 2424 грн. Усього: чиста сума кредиту 29110 гривень 00 копійок; сума кредиту за договором 20500 гривень 00 копійок; проценти за користування кредитом 0 гривень 00 копійок; комісія за управління кредитом 8610 гривень 00 копійок; реальна річна процентна ставка 29 653,85%; загальна вартість кредиту 29110 гривень 00 копійок (а.с.12 зворот-13).
Крім того 17 січня 2022 року відповідачем ОСОБА_1 підписано власноручним підписом Паспорт споживчого кредиту – інформаційний лист (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якому викладені умови кредитування АТ «Укрсиббанк», з урахуванням побажань споживача, яким є відповідач ОСОБА_1 (а.с.14).
Відповідно до виписки за кредитним договором, що підготовлена АТ "Укрсиббанк", 24.02.2022 грошові кошти в сумі 20000 грн були перераховані на картковий рахунок НОМЕР_1 , а 500 грн – на НОМЕР_5 (а.с.17-19), що свідчить про належне виконання позичальником умов Кредитного договору, а саме: перерахування відповідачеві кредитних коштів.
Згідно вищевказаної виписки за кредитним договором та наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 98599635000 від 17.01.2022, станом на 10.07.2026 (а.с.19 зворот) відповідач не сплатив заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за комісією в повному обсязі, тож заборгованість за Кредитним договором, станом на 10.07.2026, становить 26 660 грн та складається із заборгованості зі сплати тіла кредиту в сумі 18767,5 грн і заборгованості за комісією у сумі 7892,5 грн.
Суд, безпосередньо дослідивши договір факторингу №248 від 21 червня 2023 року (далі – Договір факторингу) встановив, що означеного дня між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено означений правочин, відповідно до п.2.1-2.2 якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату і на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників, що підписується між сторонами у паперовому вигляді (а.с.20-22).
Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» АТ «Укрсиббанк» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу судом встановлено із, дослідженої у судовому засіданні, платіжної інструкції №71781 від 21.06.2023, відповідно до якої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало АТ «Укрсиббанк» 3 040 443,39 грн плати за укладення договору факторингу №248 від 21.06.2023 (а.с.24).
Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу №248 від 21.06.2023 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 згідно Кредитного договору в сумі 26 660 грн та складається із заборгованості зі сплати тіла кредиту в сумі 18767,5 грн і заборгованості за комісією у сумі 7892,5 грн (а.с.23).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним позики на підставі договору факторингу №248 від 21.06.2023.
Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.  До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на відповідних умовах шляхом підписання означеного договору власноручним підписом.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від АТ «Укрсиббанк» грошових коштів у сумі 20500 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином. 
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первісному кредитодавцю АТ «Укрсиббанк», так і його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 18 767,50 грн у рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості зі сплати комісії за управління кредитом в розмірі 7892,50 грн, то суд зазначає про таке.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 01.03.2021 (день укладення Кредитного договору), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 01.03.2021 (день укладення Кредитного договору), до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за управління кредитом.
Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 17.01.2022 (день укладення Кредитного договору), після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 17.01.2022 (день укладення Кредитного договору), умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зважаючи на викладене, комісія за управління кредитом може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладений після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі №204/224/21 зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом встановлено, що додатком №1 до Кредитного договору передбачена необхідність щомісячної сплати позичальником комісії за управління кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту. При цьому в Кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням кредитом, за що встановлена щомісячна оплата.
Ураховуючи, що позивач як правонаступник первісного кредитодавця АТ «Укрсиббанк» не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні Кредитного договору, тому положення Кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту є нікчемними відповідно до частин першої, другої статті 11 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30.11.2023 в справі № 216/7637/21 (провадження № 61-5692св23).
Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі №359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).
Відтак, суд дійшов висновку про неправомірність нарахування комісії за управління кредитом, а відповідно і про відмову в стягненні такої складової заборгованості.
Що стосується прохання позивача, що викладене у п.2 прохальної частини позовної заяви, про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн, то суд зазначає про таке.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу означених положень процесуального права суд робить висновок, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу необхідно суду надати такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зробила правовий висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.03.2024 щодо адвокатського об`єднання «Апологет» (а.с.26); 2) договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с.27); 3) ордеру серії ВС №1381377 від 02.07.2025 (а.с.28 зворот); 4) акту наданих послуг №815 від 10.07.2026 (а.с.27 зворот); 5) детального опису наданих послуг до акту №815 від 10.07.2026 (а.с.28); 6) довідки від 29.04.2026 про укладення договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 (а.с.29). 
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. в справі щодо стягнення боргу за Кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 , суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази щодо наданої правничої допомоги та її вартості.
Суд також погоджується з позивачем, що вартість правничої допомоги в розмірі 8000 грн є співмірною зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою (підготовкою позовної заяви), часом, витраченим адвокатом на виконання такої роботи, обсягом виконаної роботи та ціною позову.
З аналізу статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 137 ЦПК України.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 13.03.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24).
За приписами статті 13 ЦПК України суд як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, не може діяти на користь будь-якої із сторін, оскільки це не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що зменшення розміру витрат на правову допомогу, отриману позивачем у заявленому та доведеному обсязі, без відповідної заяви іншої сторони у спорі - відповідача, є порушення вимог статті 13, частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України. 
Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень ст.13, 137 ЦПК України викладений в постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі №361/10208/23 (провадження № 61-12269св24), що судом застосовується з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.
Як встановлено судом із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 заперечень щодо витрат на правничу допомогу до суду не подав, а також не подав і клопотання про їх зменшення. 
Водночас, положеннями п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 26660 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено частково в розмірі 18 767,50 грн, що складає 70,4% від ціни позову (18767,5 грн / 26660 грн), тому з відповідача на користь позивача, керуючись п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5632 грн (8000 грн х 0,704).
Що стосується прохання позивача, що викладене в п.2 прохальної частини позовної заяви від 10.07.2026, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на сплату судового збору, то суд зазначає про таке.
Із досліджених судом матеріалів позовної заяви вбачається, що витрати позивача по сплаті судового збору складають 2662,40 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8), що підтверджується платіжною інструкцією №42669 від 10.07.2026 (а.с.5). 
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором у загальному розмірі 26660 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено частково в розмірі 18 767,50 грн, що складає 70,4% від ціни позову (18767,5 грн / 26660 грн), тому з відповідача на користь позивача, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 874,33 грн, тобто 70,4% від розміру сплаченого позивачем судового збору (2662,40 грн х 0,704).
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягають задоволенню частково в розмірі 18 767,50 грн, що є заборгованістю за наданим кредитом (тілом кредиту). Крім того з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 874,33 грн судового збору, та 5632 грн витрат на професійну правничу допомогу, що визначені пропорційно розміру задоволеним позовним вимогам. У іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 527, 530, 599, 610, 626-628, 634, 638, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст.1, 8, 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 244, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №98599635000 від 17 січня 2022 року в розмірі 18 767 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, що є заборгованістю за тілом кредиту.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 1874 (одна тисяча вісімсот сімдесят чотири) гривні 33 (тридцять три) копійки судового збору та 5632 (п`ять тисяч шістсот тридцять дві) гривні витрат на професійну правничу допомогу, а всього 7506 (сім тисяч п`ятсот шість) гривень 33 (тридцять три) копійки.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повне заочне рішення складене 14 вересня 2026 року.

Сторони у справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: | | О.  В.  Петренко