Справа № 357/8114/26
3/357/2788/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кузьменка Є.А. 

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №332076 вбачається, що 05.05.2026 близько 09 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 вчиняла домашнє насильство психологічного характеру, стосовно свого батька ОСОБА_2 , а саме ображала образливими словами, вчиняла сварку та конфлікт, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КупАП.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вину не визнала, суду пояснила, що між нею та її батьком ісенує конфлікт, але 05.05.2026 року вона не вчиняла домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_2 .
В судовому засіданні захисник - адвокат Кузьменко Є.А., який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останьої складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 будь якого сімейного насильства відносно свого батька ОСОБА_2 не вчиняла, що підтверджується відеозаписом, який міститься у матеріалах справи, а саме коли приїхали працівники поліції то ОСОБА_1 перебувала у будинку та повідомила, що тільки прокинулася оскільки хворіє. В протоколі про адміністративне правопорушенні зазначено, що подія відбулася 05.05.2026 року о 09 годині 00 хвилин тому просив провадження закрити.
Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до відповідальності та її захисника приходить до наступного висновку. 
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ч. 1 ст.173-2КУпАП передбачена адміністративна відповідальність завчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Так, до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП які не можуть бути єдиним доказом на доведення вини особи, додано: рапорт, який є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі; форму оцінки ризиків домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ; заву та пояснення заявника ОСОБА_2 ; з яких вбачається, що між батьком та донькою існує конфлікт на побутовому грунті.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у вчиненні сварки та ображаннях її батька ОСОБА_2 . 
Однак працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинила ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдала шкоди його психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п.14 ч.1ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції приїхавши на виклик спочатку спілкуються із ОСОБА_2 потім стукають у двері, які відкриває ОСОБА_1 та повідомляє що вона спала оскільки хворіє (Clip.1о 09 годині 32 хвилин) тому суддя позбавлений можливості спростувати позицію сторони захисту.
Таким чином, в матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_2 внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому, та вчинення нею адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Отже, під час судового розгляду справи незнайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами, в розумінні ст. 251 КУпАП, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до суду не надано, до матеріалів справи не долучено.
Натомість, з матеріалів справи вбачається, що у сім`ї існує конфлікт на побутовому грунті, але завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено.
Так, конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт - ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Разом з тим, не у компетенції суду урегульовувати конфлікті ситуації в родині у порядку норм КУпАП, так як не кожен конфлікт є домашнім насильством.
Отже, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2 ч.1, 247, 280, 283-284 КУпАП, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2, КУпАП - закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя | Олександр ШОВКОПЛЯС