справа № 165/4586/25 
провадження №2/165/422/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 серпня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,
з участю секретаря Король І.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
встановив: 
26.12.2025 позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 у справі № 165/303/17 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Наголошує, що їхній син з народження хворіє, встановлений діагноз дитячий аутизм з вираженими порушеннями соціальної взаємодії та комунікації, ЗНМ ІІ рівня, розлад рухової активності та уваги. Встановлена категорія «дитина з інвалідність підгрупи А». Стверджує, що стан здоров`я дитини вимагає постійного стороннього догляду, регулярних звернень за консультаціями до спеціалістів, періодичного стаціонарного лікування, реабілітації та спеціальних препаратів. Зазначені потреби потребують значних щомісячних фінансових витрат. Зазначає, що вона не має можливості працевлаштуватись та отримувати дохід, оскільки постійно здійснює догляд за дитиною .
Наголошує, що витрати на дитину значно зросли, збільшились потреби дитини. Вважає, розмір аліментів стягуваних за рішенням суду в сумі 1000 гривень незначним, цих коштів не вистачає для нормального існування дитини. Вказує, що відповідач сплачував аліменти нерегулярно, не бере жодної участі у вихованні сина. Зазначає, що рівень заробітку ОСОБА_2 дозволяє йому виплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у більшому розмірі, оскільки відповідач є військовослужбовцем, іншим особам аліменти не виплачує, має у власності нерухоме майно, зокрема житловий будинок, а також автомобіль, що свідчить про його стабільне та значне матеріальне становище на сьогоднішній день. Враховуючи збільшення потреб дитини, зростання цін, потреба в харчуванні, придбанні сезонного одягу та взуття, предметів гігієни, щоденного лікування, просить змінити спосіб стягуваних аліментів на дитину з твердої грошової суми в розмірі 1000 гривень на розмір одна чверть заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути в її користь судові витрати по справі, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Бондарук О.О. позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 (справа № 165/303/17) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно на 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Наголошує, що неповнолітній син сторін хворіє, є дитиною з інвалідністю, потребує ліків та періодичного проходження обстежень, реабілітації та лікування. Повідомила, що позивач отримує соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю дитини в розмірі 7400 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, зокрема 3000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої суми на частку, однак розмір частки – одна чверть, вважає завищеним, оскільки у нього на утриманні перебувають двоє повнолітніх дітей віком двадцять вісім та двадцять років. Також наголосив, що позивач отримує соціальну допомогу на дитину, в зв`язку із встановленням групи інвалідності. Позивач не працює. Заначив, що він проходить службу в ЗСУ, має постійний дохід у виді грошового забезепечення військовослужбовця. Не заперечує щодо зміни розміру аліментів з твердої суми на 1/6 частку його заробітку (доходу) на утримання дитини щомісячно.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 (а.с.5, 18). Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.16).
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 (а.с. 18) стягуються щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень, починаючи з 03 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно з вимогами статті 192 СК України, розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення. 
Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.
Право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів має одержувач аліментів (ч.3 ст.181 СК України).
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позов визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).
Визначений рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 (справа №165/303) з відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів, у твердій сумі 1000 грн є низьким, недостатнім для утримання дитини, яка проживає разом із матір`ю, є дитиною з інвалдіністю та потребує стороннього догляду.
Виходячи з наведених позивачем та представником позивача доводів, заперечень відповідача та часткове визнання позову, те, що неповнолітня дитина потребує коштів для забезпечення необхідного розвитку та побутових потреб, беручи до уваги матеріальне становище позивача, яка отримує соціальну допомогу у зв`язку з інвалідністю дитини в розмірі 7400 гривень, що не дозволяє в повній мірі компенсувати понесені витрати на дитину, ту обставину, що позивач не має можливості працевлаштуватись, оскільки здійснює догляд за хворим сином (а.с. 19-22), матеріальне становище відповідача, те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення в середньомісячному розмірі 24941,85 грн за період з січня 2026 до червня 2026 включно (а.с. 81), суд дійшов висновку про можливість надання відповідачем допомоги своїй неповнолітній дитині в більшому розмірі, і приходить до переконання, що розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини є недостатнім для забезпечення її потреб, а тому приймає рішення про його зміну, шляхом зміни способу та присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно на розмір 1/5 (одна п`ята) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Особливі обставини можуть бути зумовлені негативними фактами, такими як хвороба. 
Тому суд не бере до уваги докази, надані стороною позивача на підтвердження тих обставин, що позивач несе матеріальні витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на лікування, проходження обстежень, лабораторних досліджень, послуги стоматолога, оскільки такі витрати є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України, і не враховуються судом під час визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 1331,20 грн. судового збору, та в користь позивача 3000 гривень витрат понесених на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.13-15).
Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, - суд,
ухвалив:
Позов задоволити частково.
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 07.06.2017 (справа № 165/303/17) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно на розмір 1/5 (одна п`ята) частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривень 20 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адереса проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду виготовлений 14 серпня 2026 року.

Головуючий підпис     О.Р.Ференс-Піжук