Справа № 369/5634/26
Провадження № 2/369/10939/26
РІШЕННЯ
Іменем України

07.08.2026 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
 
головуючого судді Пінкевич Н.С.
 
при секретарі судового засідання Худинець Д.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 369/5634/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-2» до ОСОБА_1 про стягнення плати за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області, -

 
В С Т А Н О В И В:
 
Представник позивача ТОВ «УК ЗАРАЗ-2» - адвокат Дрьоміна Л.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення плати за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області за період з листопада 2025 р. по лютий 2026 року, що складає 8620,60 грн. 
 
Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачем не сплачено плату за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід?ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області.
 
Стягнення з вказаної плати проводиться з 01 листопада 2025р. на підставі Публічного договору приєднання про надання послуг з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід?ємними поліпшеннями) комплексної забудови в селі Чайки Бучанського району Київської області (надалі - «Публічний договір приєднання») від 01 жовтня 2025 року, що розміщений на офіційному сайті Позивача за посиланням https://uk-zaraz2.com.ua (повідомлення про оприлюднення від 01.10.2025).
 
Розмір наданих послуг позивачем відповідачу за період з листопада 2025 р по лютий 2026 року складає 8620,60 грн.
Позивач вважає, що відповідач приєднався до умов Публічного договору приєднання, а тому є всі підстави для стягнення заборгованості.

 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
 
Заперечень щодо такого розгляду сторони не повідомили суд.

 
Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
 
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
 
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

 
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання рекомендованим листом ухвали про відкриття провадження від 07.04.2026.
 
Відповідач надав відзив на позовну заяву та проти позову заперечував, посилаючись на те, що згоди на приєднання до умов Публічного договору не надавав, рахунки від позивача на оплату не отримував, не має відношення до спільної території (земельних ділянок із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області, сплачує відповідні рахунки саме за управління будинком, вважає, що спільна територія (земельних ділянок із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови не є спільним майном багатоквартирного будинку, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості. Направив позивачу заяву про відмову від приєднання до публічного договору. Своїми діями позивач також порушив вимоги Закону України «Про захист прав споживача». Просив відмовити у задоволенні позову.

 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
 
Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦІК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. 
 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
 
Судом встановлено, що Відповідач є співвласником житлового приміщення площею 228,3 кв.м. -квартири АДРЕСА_1 , іншим співвласником вказаної квартири є ОСОБА_2 , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2026р. номер інформаційної довідки 466254479, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 342192032224.
Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Із вказаного вбачається, що співвласники відповідач та ОСОБА_2 є солідарними боржниками.
Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 
Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).
Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється. Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.
Аналіз наведених положень закону вказує на те, що позивач має право вимагати виконання обов`язку щодо сплати як від одного співвласника квартири , так і від іншого співвласника -разом від всіх осіб або від однієї особи.
Таким чином, так як у відповідача у володінні перебуває частка квартири, то керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, саме його було обрано відповідачем по даній справі. 
Позивачем нараховано відповідачу плату (із розрахунку 9,44 грн за 1 кв.м.) за експлуатацію та догляд спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови та виставлені квитанції за період : листопад 2025р. на суму 2155,15 грн., грудень 2025р. на суму 2155,15 грн., січень 2026р. на суму 2155,15 грн., лютий 2026р. на суму 2155,15 грн., а всього на загальну суму 8620,60 грн. 
 
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для нарахування позивачем відповідачу вказаних сум за надані послуги стало наступне:
 
Так, позивачем укладено 01.09.2025р. з ТОВ «ОМОКС» та ТОВ «УКРГАЗ» , як із замовниками будівництва, належними землекористувачами та власниками розміщених на земельних ділянках невід`ємних поліпшень, договір про надання права експлуатації спільної території (земельних ділянок із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в селі Чайки Бучанського району Київської області.
Відповідно до умов цього договору позивач здійснює заходи, спрямовані на підтримання належного технічного, санітарного та естетичного стану спільної території з її невід`ємними поліпшеннями, яка використовується всіма співвласниками багатоквартирних житлових будинків, розташованих у межах комплексної забудови.
Спільна територія комплексної забудови визначена відповідно до вимог містобудівної документації та чинного законодавства України і включає об`єкти, збудовані та введені в експлуатацію в рамках затверджених проєктів:
«Багатоповерхова житлова забудова з об`єктами соціально-культурного призначення в с. Чайки Київської області» (замовник будівництва ТОВ «УКРГАЗ»);
«Житловий комплекс «ЧАЙКА-2» на території, що прилягає до Комарницького яру та вулиці Дачної в с. Чайки Київської області» (замовник будівництва ТОВ «ОМОКС»).
На зазначеній території функціонує за рахунок постійного обслуговування та відновлення спільна територія комплексної забудови, яка включає в себе: внутрішні проїзди та пішохідні маршрути; дощоприймачами; енергетичну інженерну інфраструктуру- трансформаторні підстанції та електричні мережі розподілу; магістральні кабельні, газо, водо, тепло постачальні мережі та фекальне каналізування, що прокладені в комунікаційному коридорі по дну Комарницького яру та захищені від розмиття системою відведення дощових та паводкових стоків; дощову каналізацію; що забезпечує функціонування всіх інженерних мереж; освітлення; елементи благоустрою; з малими архітектурними формами, зони спільного користування з зеленими насадженнями , в складі ландшафтної архітектури.
Позивач з 01 листопада 2025 року приступив до виконання послуг з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в селі Чайки Бучанського району Київської області. 
Послуги надаються Позивачем на підставі Публічного договору приєднання про надання послуг з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в селі Чайки Бучанського району Київської області (надалі «Публічний договір приєднання») від 01 жовтня 2025 року, що розміщений на офіційному сайті Позивача за посиланням https://uk-zaraz2.com.ua (повідомлення про оприлюднення від 01.10.2025).
Відповідно до ст. 634 ЦК України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до терміну Публічного договору приєднання «1. Спільна територія (земельні ділянки із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області (далі – «Спільна територія комплексної забудови») – це сукупність земельних ділянок, розташованих у межах вулиць Валерія Лобановського та АДРЕСА_2 разом із невід`ємними поліпшеннями (об`єктами інженерної, соціальної, рекреаційної інфраструктури), що формують єдиний функціональний простір та фактично використовуються співвласниками багатоквартирних будинків, розташованих у межах комплексної забудови».
Так, відповідно до п.1.1 Публічного договору приєднання цей Договір є публічним договором приєднання, який визначає порядок та умови надання послуги з експлуатації та догляду за спільною територією комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області. 
Згідно п.1.2. Публічного договору приєднання - Договір розроблено відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, але не обмежуючись: Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.12.2013 № 603 «Про затвердження Норм часу та матеріально-технічних ресурсів, норм обслуговування для робітників при утриманні будинків, споруд і прибудинкових територій», з урахуванням Державних будівельних норм, стандартів і правилам (зокрема ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди») та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, що виникають із цього Договору. 
Згідно п.1.3. Публічного договору приєднання -Договір укладається відповідно до статей 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України і є однаковим за змістом для всіх Споживачів, які приєднуються до його умов шляхом акцепту цієї публічної оферти.
Згідно п.1.4. Публічного договору приєднання Виконавець зобов`язується надавати послуги з експлуатації та догляду за спільною територією комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області, яка призначена для користування Споживачами. Споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги.
Згідно п.1.5. Публічного договору приєднання цей Договір набирає чинності з 01 листопада 2025 року та вважається укладеним для кожного Споживача з моменту акцептування умов цієї публічної оферти.
Відповідно до п.7.1. Публічного договору приєднання, останній укладено строком на 1 рік.
Згідно п.1.6. Публічного договору приєднання фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування Договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, що свідчать про його бажання укласти Договір, зокрема:
1.6.1. Прийняття пропозиції укласти Договір шляхом подання Виконавцю письмової заяви про приєднання до Договору.
1.6.2. Здійснення оплати (повної або часткової) за Послугу, передбачену цим Договором, у тому числі авансового платежу.
1.6.3. Факт споживання послуги.
Фактом споживання послуги Споживачем є проживання та/або перебування на спільній території та у зв`язку з цим використання невід`ємних поліпшень. Факт споживання послуги Споживачем може зокрема (але не виключно) підтверджуватись:
-інформацією про використання технічних засобів доступу до спільної території (електронних ключів, перепусток, інших засобів доступу);
-інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у особи права власності або права користування нерухомим майном у межах спільної території комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області;
-інформацією про систематичне (понад двох днів поспіль) і тривале (понад 4-х годин) паркування Споживачем належного йому транспортного засобу на спільній території.
Тобто, Відповідач фактично користувався та користується спільною територією комплексної забудови, а саме: здійснював та здійснює доступ до об`єкта нерухомого майна (квартири) через внутрішні проїзди та пішохідні маршрути; користувався та користується освітленням та інженерною інфраструктурою; отримував та отримує вигоди від прибирання, утримання, експлуатації та аварійного реагування; перебував та перебуває у безпечному та функціональному середовищі, яке підтримувалося Позивачем.
Отже, Фактом користування відповідачем спільною територією комплексної забудови, підтверджується: наявністю права власності на нерухоме майно, доступом до спільної території комплексної забудови, функціонуванням інфраструктури для всіх користувачів без виключень.
Відповідач заперечень проти Публічного договору приєднання не висловив.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.  Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.  Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.  Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Згідно зі статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.  Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.  У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Таким чином, Публічний договір приєднання є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Відповідно до п.2.1 Публічного договору приєднання предметом цього Договору є надання Виконавцем Споживачу послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області .
Згідно п.2.2. цього Публічного договору приєднання послуги включають в себе такі роботи та заходи з експлуатації та догляду за спільною територією комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області:
2.2.1. Прибирання спільної території комплексної забудови;
2.2.2. Прибирання снігу, посипання частини спільної території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами;
2.2.3. Озеленення та обслуговування газонів, клумб, зелених насаджень, систем поливу на спільній території комплексної забудови;
2.2.4. Поточний ремонт твердих покриттів: внутрішньоквартальні проїзди, дороги, тротуари; дитячих та спортивних майданчиків та інших елементів благоустрою спільної території комплексної забудови; 
2.2.5. Експлуатація та обслуговування дощової каналізації;
2.2.6. Експлуатація та обслуговування електричних мереж розподілу потужності 0,4 кВ та трансформаторних підстанцій.
Отже, перелік, зміст та періодичність надання Послуг, що надаються Виконавцем за цим Договором, встановлюються Додатком 3 до цього Договору.
Пунктом 2.4. цього Публічного договору приєднання визначено, що послуга надається одночасно усім співвласникам багатоквартирних житлових будинків, розташованих на АДРЕСА_2 , згідно з переліком багатоквартирних будинків, що входять до комплексної забудови (Додаток 2) та орендарям чи користувачам приміщень у зазначених будинках в межах коштів, сплачених ними відповідно до умов Договору.
Відповідно до Додатку №1 до розміщеного Публічного договору приєднання до земельних ділянок, які входять до складу спільної території, входять наступні земельні ділянки: 
1. №3222485903:02:008:5228 – земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «ОМОКС» на підставі договору оренди, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованим 03.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1039751132224; 
2. кадастровий номер 3222485903:02:008:5110 – земельна ділянка перебуває у приватній власності ТОВ «ОМОКС», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 04.08.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1318509132224;
3. кадастровий номер 3222485903:02:008:5111 - земельна ділянка перебуває у приватній власності ТОВ «ОМОКС», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 04.08.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1318522132224;
4. кадастровий номер 3222485903:02:008:5220 - земельна ділянка перебуває у приватній власності ТОВ «ОМОКС», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 04.08.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1318630432224;
5. кадастровий номер 3222485903:02:008:5219 – земельна ділянка перебуває у приватній власності ТОВ «ОМОКС», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 04.08.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1318586932224;
6. кадастровий номер 3222485903:02:008:5112 - земельна ділянка перебуває у приватній власності ТОВ «ОМОКС», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 04.08.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1318534432224;
7. кадастровий номер 3222485903:02:006:0011 – земельна ділянка перебуває у безстроковому користуванні ТОВ «ОМОКС» на підставі договору суперфіцію, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 16.01.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №199740932224;
8. кадастровий номер 3222485903:02:010:5000 – земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «УКРГАЗ», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, сформованим 06.12.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №907056132224. 
Зазначені земельні ділянки були передані в експлуатацію та догляд позивачу від ТОВ «ОМОКС», ТОВ «УКРГАЗ» разом із розташованими на них невід`ємними поліпшеннями, зокрема: 
1.Електричними мережами розподілу потужності КЛ-0,4 кВ від ТП 7442, ТП 7443, ТП 7510, ТП 8419, ТП 8420, ТП 8421, 7060, 7061, 5190, що забезпечують електропостачання об`єктів комплексної забудови та перебувають на балансі ТОВ «ОМОКС» та ТОВ «УКРГАЗ» ( Кількість, протяжність та балансова вартість яких зазначені у довідках про балансову вартість майна (додається)).
2.Дощовою каналізацією, яка проходить через всі земельні ділянки спільної території комплексної забудови та належить ТОВ «УКРГАЗ» (додається Сертифікат відповідності №00001032, виданий 09.09.2010 Інспекцією ДАБК у Київській області та довідка про балансову вартість майна); 
3.- Трансформаторною підстанцією №5190, що належить ТОВ «УКРГАЗ» ( копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу 405750072 від 28.11.2024) та довідка про балансову вартість майна (додається ); 
4.- Елементами благоустрою тощо. 
Відповідно до Додатку №2 до Публічного договору приєднання визначено перелік багатоквартирних житлових будинків, які розташовані в межах спільної території комплексної забудови с.Чайки Бучанського району Київської області, серед яких є і будинок АДРЕСА_3 , в якому відповідач має право власності на квартиру.
Отже, позивач надає послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області, яка не відноситься до спільного майна багатоквартирних будинків, земельні ділянки та розташовані на них невід`ємні поліпшення не перебувають у власності чи користуванні співвласників багатоквартирних житлових будинків. Відповідно, послуги, що надаються позивачем не є житлово-комунальними. 
Так, у пункті 5 частини першої статті 1  Закону «Про житлово -комунальні послуги» термін «житлово-комунальні послуги» вживається у такому значенні- це є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Крім того, у пункті 14 частини першої статті 1  Закону «Про житлово -комунальні послуги» термін «управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) » вживається у такому значенні- це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб».
Отже, Позивач не надає послуги з утримання, охорони чи благоустрою прибудинкових територій багатоквартирних будинків або будь-яких інших земель, що підтверджується переліком послуг, наведеним у Публічному договорі приєднання про надання послуг з експлуатації та догляду за спільною територією, які перебувають у власності чи користуванні співвласників багатоквартирних будинків. Утримання прибудинкової території не входить до компетенції Позивача. 
Позивач не є управителем багатоквартирного житлового будинку, а надає послугу з експлуатації та догляду за спільною територією комплексної забудови. Послуга спрямована виключно на забезпечення належної експлуатації спільної території та догляду за невід`ємними поліпшеннями, які фактично використовуються мешканцями/співвласниками комплексної забудови та не входять до складу спільного майна багатоквартирних будинків.
Тому, послуга з експлуатації та догляду за спільною територією комплексної забудови: не є індивідуальною; не може бути замовлена або припинена окремою особою; надається одночасно для всієї території комплексної забудови; є обов`язковою складовою функціонування комплексної забудови.
Відсутність письмового замовлення або підписаного договору не звільняє Відповідача від обов`язку участі у витратах при фактичному користуванні.
Відповідно до умов розміщеного Позивачем Публічного договору приєднання, а саме п.3.1., вартість Послуг визначається на підставі економічно обґрунтованого розрахунку калькуляції вартості послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського р-ну, Київської обл., збудованої відповідно до затвердженої проєктної документації: «Багатоповерхова житлова забудова з об`єктами соціально-культурного призначення в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області», «Житловий комплекс «ЧАЙКА-2» на території, що прилягає до Комарницького яру та вулиці Дачної в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області». 
Так, Додатком №4 до Публічного договору приєднання визначено розрахунок калькуляції вартості послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови .
До вартості послуг з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови включено такі складові витрат: прибирання спільної території комплексної забудови; прибирання снігу та посипання протиожеледними сумішами спільної території комплексної забудови; озеленення, обслуговування клумб, газонів та зелених насаджень спільної території комплексної забудови; поточний ремонт твердих покриттів спільної території комплексної забудови; експлуатація дощової каналізації, яка є невід`ємним поліпшенням спільної території комплексної забудови; експлуатація електричних мереж розподілу потужності КЛ-0,4 кВ від ТП 7442, 7443, 7510, 8419, 8420, 8421, 7060, 7061, 5190 та трансформаторної підстанції 5190, які є невід`ємними поліпшеннями спільної території комплексної забудови; адміністративні витрати, що включають заробітну плату адмінперсоналу та витрати на канцтовари і утримання офісу та інше.
Формування калькуляції вартості послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського р-ну, Київської області здійснено відповідно до річного плану економічно обґрунтованих планових витрат, визначених на підставі нормативів (норм) витрат ресурсів, а також цін та мінімальної заробітної плати у розрахунковому періоді, які розподілені на загальну площу будинків комплексної забудови.
Розрахунок визначається в грн./1 кв.м., як грошовий вираз планових економічно обґрунтованих витрат з урахуванням планового прибутку, поділений на загальну площу будинків та складає 9,44 грн за 1 кв.м.
Економічна обґрунтованість вартості послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови підтверджується Висновком №03-11/25 за результатами проведення економічного дослідження, виконаного 03.11.2025р. судовим експертом Вавіловою Вікторією Валеріївною (свідоцтво №1091 від 19.02.2016р., видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України).
Так, відповідно до вказаного висновку підтверджується економічна обґрунтованість вартості послуги з експлуатації та догляду за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в річній сумі 34 149 712,31 грн, що у розрахунку на один місяць становить 2 845 908,36 грн, а у розрахунку на 1 кв.м. загальної площі житлових та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків цієї забудови в місяць -9,44 грн за 1 кв.м. з врахуванням складових витрат: прибирання Спільної території комплексної забудови (152645 кв. м); прибирання снігу та посипання протиожеледними сумішами спільної території комплексної забудови (152645 кв. м); озеленення, обслуговування клумб, газонів та зелених насаджень спільної території комплексної забудови (70715 кв. м); поточний ремонт твердих покриттів спільної території комплексної забудови; (81930 кв. м), експлуатація дощової каналізації, яка є невід`ємним поліпшенням спільної території комплексної забудови; експлуатація електричних мереж розподілу потужності КЛ-0,4 кВ від ТП 7442, 7443, 7510, 8419, 8420, 8421, 7060, 7061, 5190 та трансформаторної підстанції 5190, які є невід`ємними поліпшеннями спільної території комплексної забудови; адміністративні витрати, які пов`язані з експлуатацією та доглядом за спільною територією комплексної забудови. 
Крім того, відповідно до 3.3. Публічного договору приєднання оплата Послуги здійснюється щомісяця, не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений у цьому Договорі та/або платіжних документах. 
Відповідно до п.3.4. Публічного договору приєднання Рахунок на оплату Послуг надсилається Споживачу (визначеному за даними, наданими Споживачем у письмовій заяві про приєднання або за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна до 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим.
Рахунок містить інформацію про вартість наданих Послуг та період, за який вони надавались, і є належним підтвердженням факту їх надання.
У разі відсутності письмових зауважень чи обґрунтованих заперечень з боку Споживача протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати виставлення рахунку, Послуги вважаються прийнятими Споживачем належним чином. Заперечення Споживача, що не містять конкретного опису недоліків Послуг та/або підтверджуючих доказів, вважаються такими, що не подані, і не звільняють Споживача від обов`язку оплатити рахунок.
Відповідач зауважень чи обґрунтованих заперечень проти рахунку не надав.
Відповідно до акту №1 позивача №40/03 від 03.03.2026р. про надання послуг з експлуатації та догляду спільної територією (земельними ділянками з невід`ємними поліпшеннями) послуги відповідачу за період з листопада 2025р. по лютий 2026р. включно надані в повному обсязі.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
В свою чергу позивачем було надіслано на адресу відповідача лист від 02.03.2026 з описом з квитанціями щодо оплати за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області за період з листопада 2025 р. по лютий 2026 р.
Також позивачем кожного місяця до 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим надавались відповідачу квитанції на оплату за період з листопада 2025р. по лютий 2026 р. шляхом вкладення їх до поштової скриньки, встановленої за адресою об`єкта надання послуги, про що свідчать відповідні акти за період з листопада 2025р. по лютий 2026 р.
Проте Відповідач так і не здійснив вказану оплату.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.  Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.  Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Заперечення представника відповідача не приймаються до уваги, враховуючи вищевикладене.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на те, що відповідач фактично користувався послугами позивача за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області, проте не оплачував, доказів протилежного суду надано не було.
Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Щодо судових витрат суд вказує таке.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.
Представник позивача ставить питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. та додав відповідні докази понесення вказаних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
У постанові від 19 листопада 2020 року у справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Також у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копії: договору про надання правової допомоги від 18 лютого 2026 року, додаткова угода № 13 від 18 лютого 2026 року до вказаного договору від 20 березня 2026 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 03 серпня 2026 року, детальний опис наданих послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, провадження №12-14гс22, викладено висновок наступного змісту: «Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Також, зважаючи на те, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 3328 грн. 00 коп., суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 525,526, 530, 641,642, ЦК України , ст. ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-2» до ОСОБА_1 про стягнення плати за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-2» заборгованість в сумі 8620,60 грн. (вісім тисяч шістсот двадцять грн. 60 коп.) - за експлуатацію та догляд за спільною територією (земельними ділянками із невід`ємними поліпшеннями) комплексної забудови в с. Чайки Бучанського району Київської області; сплачений судовий збір у розмірі 3328 грн. (три тисячі триста двадцять вісім грн.); витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч грн.). 
Інформація про позивача:
Товариство з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-2»
адреса: Київська область, Бучанський район, с.Чайки, вул. Лобановського, буд.23, ЄДРПОУ43238806.
Інформація про відповідача:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 07 серпня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ