Справа № 385/1123/26 
Провадження № 2/385/591/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
07.08.2026 року        м. Гайворон
Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого – судді Венгрина М. В.,
секретар судового засідання Шевченко Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ: 
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути із відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 010/0353/82/0247271 від 24.12.2014 в розмірі 11160,04 грн, з яких: 11006,47 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 153,57 грн - сума заборгованості за процентами та судові витрати.
В обґрунтування позову вказано, що 24.12.2014 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та відповідачка ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 010/0353/82/0247271.
Відповідачка належним чином не виконувала обов`язки за договором, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість.
Надалі право грошової вимоги було відступлено АТ “Райфайзен Банк” позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Відповідачка правом подання відзиву не скористалась.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.06.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заявою від 06.07.2026 позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі.
Суд вважав за можливим провести розгляд справи за відсутності сторін, оскільки позивач скористалась своїм правом, згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України зазначивши в позовній заяві, про розгляд справи за її відсутності, а відповідачка, яка вважається належним чином повідомленою про розгляд справи в суді, відповідно до положення п. 5 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, будь яких заяв на адресу суду не подавала. Відповідно суд не вбачає перешкод в проведенні розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Також судом при зазначенні дати ухвалення судового рішення застосовано висновок ОП ВС викладений у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 в якому вказано, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.
Згідно з положеннямист. 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.
За змістом ч. 2ст. 11 ЦК Українипідставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.
Відповідно дост. 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.
У свою чергу системний аналіз статей524-526,533-535 ЦК Українидає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно дост. 623 ЦК Україниборжник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом статей626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частинами 1, 2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1ст. 633 ЦК Українипублічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1ст. 634 цього Кодексудоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В силу ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістомстатті 1056-1 ЦК Українирозмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно дост. 514 ЦК Українидо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516ЦК України).
Судом установлено, що 24.12.2014 ОСОБА_2 (після заміжжя змінила прізвище на ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 , а.с. 38) звернулась до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на отримання кредиту за програмою кредитування “Кредитна картка” (а.с. 14).
Надалі, 24.12.2014 між ОСОБА_4 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 010/0353/82/0247271 (а.с. 15-17). В даному договорі сторони домовились про те, що клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний надати в межах поточного ліміту кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором; розмір кредитного ліміту 8300,00 грн, строк кредитування - 48 місяців, що починається з 24.12.20114 та закінчується 24.12.2018. Процентна ставка фіксована 30% річних. Сплата процентів щомісячно, в будь-який день, що починається за 5 робочих днів до кінця місяця та закінчується в останній день місяця. Згідно п. 1.12 договору клієнт має право отримувати кредит протягом встановленого пунктом 1.4 договору строку користування кредитом. Без укладання додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той саме строк, за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа від клієнта про відмову від подовження строку користування кредитом; використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. 
Суд вважає, що позивач такими письмовими доказами довів факт укладення кредитного договору та умови такого.
Відповідачка такого не спростувала.
Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав, встановивши ліміт на кредитну картку, що підтверджується випискоюпо банківському рахунку позичальниці за період з 24.12.2014 по 14.10.2022 (а.с. 21 зворот - 32).
Таким чином суд вважає, що позивач довів факт надання кредитних коштів позичальниці первісним кредитором.
Відповідачка такого не спростувала.
Згідно розрахунку заборгованості по картковому рахунку ОСОБА_1 за договором № 010/0353/82/0247271 заборгованість відповідачки становить 11160,04 грн, з яких - 11006,47 грн - за тілом кредиту, 153,57 грн - за процентами. При цьому вбачається, що нарахування процентів відбувалось по 14.10.2022.
У подальшому, відповідно до Договору відступлення права вимоги №114/2-52 від 13.10.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с. 39-43), з урахуванням витягу з реєстру боржників від 17.10.2022 (а.с. 44), право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором 010/0353/82/0247271 від 24.12.2014 в розмірі 11160,04 грн перейшло до позивача по справі.
Відповідно до платіжної інструкції (а.с. 45) ТОВ «Кредит-Капітал» сплатило кошти на користь АТ «Райффайзен Банк» за договором № 114/2-52 від 13.10.2022 в сумі 9469167,80 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №010/0353/82/0247271, клієнтка ОСОБА_1 (а.с. 57), що виконаний АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 14.10.2020 заборгованість за тілом кредиту становить 11006,47 грн, за процентами - 153,57 грн, всього 11160,04 грн. Вбачається, що ОСОБА_1 вносились кошти на погашення кредиту, востаннє 17.02.2022 в розмірі 1000,00 грн.
Відповідно до ст.626,628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять умови, визначені сторонами та погоджені ними, а також обов`язкові умови, передбачені законом.
Таким чином судом на підставі належних і допустимих доказів, установлено, що 24.12.2014 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір 010/0353/82/0247271.
Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст.1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позику у строки та в порядку, визначені договором. Укладеним сторонами договором погоджено фіксовану процентну ставку у розмірі 30,00 % річних, що відповідає вимогамст.1056-1ЦК України.
Також договором встановлено строк кредитування - 48 місяців, з можливістю пролонгації такого, відповідно до п. 1.13 договору.
Суд вважає доведеним продовження строку договору на той же строк на тих же умовах на підставі п. 1.13 договору, так як вбачається, що відповідачка продовжила користування кредитними коштами після завершення перших 48 місяців строку дії договору.
Матеріалами справи підтверджується належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором, а саме надання позичальниці кредитних коштів , що свідчить про реальність правовідносин та фактичне набуття відповідачкою статусу боржника.
Слід вказати, що згідно висновку викладеного в постанові ВС від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Разом із тим відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у нього наявна заборгованість.
Також суд вважає доведеним належними і допустимими доказами перехід права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від АТ «Райффайзен Банк Аваль», який згідно загальновідомої інформації, з 17 червня 2021 року офіційно змінив назву на АТ «Райффайзен Банк», до ТОВ «Кредит-Капітал».
Так, відповідно до ст.512,514 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу цих прав.
Суд при цьому зауважує, що згідно зст. 204 ЦК Україниправочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. А у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, щостаття 204 ЦК Українизакріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Та вказує, що аргументів щодо недійсності правочинів стороною відповідача не заявлялось.
Згідно долучених розрахунків заборгованості така на дату подання позову становить 11160,04 грн та складається з 11006,47 грн за основним боргом і 153,57 грн - за процентами.
Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками.
Відповідачка заперечень проти розрахунку чи контррозрахунку не надала.
Підсумовуючи наведене суд вважає правильним позов, який доведений належними та допустимими доказами, задоволити в повному обсязі. 
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133, ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Ч.1-3ст.134 ЦПК Українивизначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно із ч. 8ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Позивач надав докази сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн (а.с. 6). та такий підлягає стягненню на його користь з відповідачки.
До позовної заяви позивачем долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Усенко М. І., ордер на надання правничої допомоги, договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, детальний опис наданих послуг від 08.06.2026, акт наданих послуг № 1047 від 08.06.2026, ордер на надання правничої допомоги.
Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та АО «Апологет», сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та вартість за 1 кредитну справу - 8000 грн.
Згідно з детальним описом наданих послуг, виконаних АО «Апологет», сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором: час - 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи: час 2 год; погодження правової позиції клієнта у справі: час - 30 хв; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта: час - 3 год 30 хв. Всього 6 год 30 хв.
З акту № 1047 наданих послуг від 11.05.2026 вбачається, що АО «Апологет» в особі адвоката Усенка М. І. надано ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 010/0353/82/0247271 .
Відповідно до ч. 4, 5ст. 137ЦПК Українирозмірвитрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Слід вказати, що відповідного клопотання відповідачка не подавала.
За умовами акту №51 наданих послуг від 14.04.2026 (п. 6) клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту.
Суд враховує, що компенсації підлягають не тільки вже понесені стороною витрати, а і витрати, які вона має здійснити у майбутньому в силу досягнутих домовленостей з адвокатом.
Таким чином суд вважає, що позивач довів розмір витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3ст. 141ЦПК Українипривирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд керується постановоюВПВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, де Велика Палата Верховного Суду виснувала, що:
«141.У частині третійстатті141 ЦПК Українивизначенокритерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
[…] 144. Отже, у разі недотримання вимог частини четвертоїстатті 137ЦПК Українисудунадано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьоюстатті 141ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.".
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Тому на підставі ч. 3ст. 141ЦПК України, ураховуючи критерії обґрунтованості та пропорційності до предмета позову адвокатських витрат суд вважає правильним присудити позивачу витрати на правничу допомогу частково - в розмірі 4000,00 грн, стягнувши таку суму з відповідачки.
Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.
Керуючись ст. 3, 10, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28)до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 010/0353/82/0247271 від 24.12.2014 в розмірі 11160,04 грн, з яких: 11006,47 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 153,57 грн - сума заборгованості за процентами,2662,40 грн сплаченого судового збору та 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 17822 (сімнадцятьтисяч вісімсот двадцять дві) грн 44 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 10.08.2026.

Суддя: М.  В.  ВЕНГРИН 

Дата документу 07.08.2026