ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року | Справа № 160/8128/26
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: | Ількова В.В., |

при секретарі:  за участі:  представника відповідача: | Мартіросян Г.А.,   Таранової У.В., |
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень, -
УСТАНОВИВ:
І. ПРОЦЕДУРА

Позовна заява позивача надійшла до суду через підсистему Електронний суд, у якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0724540708 від 30.12.2025 року;
визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0724460708 від 30.12.2025 року;
стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничо-правову допомогу.
Ухвалою суду від 07.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання на 22 квітня 2026 року.
Додатково витребувано у відповідача належним чином засвідчені докази, зокрема: 
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0724540708 від 30.12.2025 року;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №0724460708 від 30.12.2025 року;
- наказ про проведення перевірки;
- розрахунок нарахованих штрафних санкцій; 
- заперечення позивача на акт перевірки;
- усі наявні докази щодо суду спору та стали підставою для прийняття спірних ППР.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №160/8128/26 - задоволено. 
22.04.2026 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. 
22.04.2026 року розгляд справи перенесено на іншу дату, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Розгляд справи призначено на 06.05.2026 року.
05.05.2026 року відповідачем до суду подано клопотання про долучення доказів. 
06.05.2026 року по справі оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначити на 15.05.2026 року. 
11.05.2026 року позивачем до суду подані додаткові пояснення у справі. 
15.05.2026 року відповідачем до суду подані додаткові пояснення у справі. 
15.05.2026 року в судовому засіданні представник позивача просила зупинити провадження у справі.
15.05.2026 року зупинено провадження у справі; наступне підготовче засідання призначити на 28.05.2026 року.
25.05.2026 року позивачем до суду подані додаткові пояснення у справі.
28.05.2026 року відповідачем до суду подані додаткові пояснення у справі. 
28.05.2026 року в судовому засіданні, на розгляд судом ставилося питання щодо поновлення провадження у справі № 160/8128/26. 
Ухвалою суду від 28.05.2026 року поновлено провадження у справі. 
28.05.2026 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 22.06.2026 року, визнано зловживання процесуальними правами представником позивача, визнано обов`язковою участь сторони позивача у наступному с/з. 
05.06.2026 року представник позивача подав до суду заяву у якій просив здійснювати усі наступні засіданні без участі позивача та його представника. 
Розгляду справи 22 червня 2026 року перенесено на іншу дату, у зв`язку з перебуванням судді на у відрядженні.
Розгляд справи призначено на 30.06.2026 року.
Ухвалою суду від 30.06.2026 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №160/8128/26 на 30 днів. Витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області:
додаткові пояснення та додаткову інформацію щодо розрахунку РРО;
інформацію щодо ненадання документів.
30.06.2026 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 14.07.2026 року. 
08.07.2026 року відповідачем подані додаткові пояснення. 
14.07.2026 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 04.08.2026 року. 
04.08.2026 року у судовому засіданні сторони підтримали обрані правові позиції.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

У обґрунтування позовних вимог та у заявах по суті спору позивач зазначив, що вважає прийняте за результатами фактичної перевірки податкові повідомлення-рішення протиправними, з огляду на порушення порядку призначення фактичної перевірки та відсутність порушень норм Податкового кодексу України з боку позивача при здійсненні господарської діяльності, які встановлені під час перевірки. 
Зокрема, позивач вважає, що наказ про проведення фактичної перевірки не відповідає положенням Податкового кодексу України, оскільки з його змісту неможливо встановити, що саме слугувало підставою для призначення такої перевірки.
Також позивач зазначив, що у спірному податковому повідомленні-рішенні відсутній будь-який розрахунок формування загальної суми 8944560,00 грн., не наведено перелік товарів та не визначено їх індивідуалізовані показники, тощо.
Наголошує, що жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин факту реалізації товару без наявності документів в паперовій та/або електронній формі матеріали проведення фактичної перевірки не містять.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову. 
Вказують про те, що відповідачем були дотримані вимоги щодо порядку складання і направлення акту фактичної перевірки, а права позивача на ознайомлення з актом, його отримання і надання заперечень порушені не були.
За результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 на підставі акту про результати фактичної перевірки №4850/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 17.11.2025, прийнято податкові повідомлення – рішення №0724540708, №0724460708 від 30.12.2025 загальною сумою 8944560, 00 гривень. 
Вказують, що відповідач під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №0724540708, №0724460708 від 30.12.2025 загальною сумою 8 944 560, 00 грн діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тому, вважають, що підстави для задоволення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 відсутні, адже вищезазначені податкові повідомлення-рішення є законними, обґрунтованими й складеними на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Згідно матеріалів справи, посадовими особами відповідача було прийнято наказ №6742-п від 04.11.2025 «Про проведення фактичної перевірки господарського об`єкта під торговою маркою (брендом) «ТК-Міленіум» за адресою : АДРЕСА_1 , було прийнято на підставі ст.19, ст.20, пп. 69.2 п.69 підрозділ 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п.75.1 ст 75, пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій , ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у томі числі, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та доповідної записки відділу податкового аудиту від 04.11.2025 №8640/04-36-07-08-16 з метою перевірки отриманої інформації від державних органів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, а саме листа Державної податкової служби України №25390/7/99-00-07-03-03-07 від 21.10.2025 (вх. ГУ ДПС 6868/8 від 23.10.2025) «Щодо можливих порушень законодавства у торгівельній мережі під торговою маркою (брендом) «ТК-Міленіум», та перевірки викладеного у «зверненні щодо ймовірного ухилення від сплати податків». 
У зверненні громадянина, «щодо ймовірного ухилення від сплати податків» наведена одна з адрес: мережа магазинів (+інтернет-магазин) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , за якою було ініційовано вихід на фактичну перевірку, з метою перевірки викладеного у зверненні. 
Перед початком перевірки, посадовими (службовими) особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, за адресою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » : АДРЕСА_1 - було проведено контрольну розрахункову операцію з придбання товару, а саме: боксери чоловічі за ціною 89,70 грн., боксери чоловічі за ціною 82,50 грн., простирадло мікрофібра за ціною 295,00 грн., пакет МИЛЛЕНИУМ 2,5 гривень. 
Згідно виданого фіскального чека на придбання вищезазначеного товару, у реквізитах якого зазначено суб`єкт господарювання який провадить господарську діяльність за адресою проведення контрольно розрахункової операції - ФОП ВІДНИК ЯНА МИКОЛАЇВНА.
ФОП ОСОБА_1 06.11.2025 року під час проведення фактичної перевірки, надала посадовим особам пояснення, згідно якого підтверджує провадження діяльності за адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , зазначивши : «Я веду господарську діяльність в ТК-Міленіум», м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя, буд. 40/23, інші суб`єкті господарювання на господарські суб`єкти відсутні».
Отже, посадовими особами відповідача була проведена фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки №6742-п від 04.11.2025, та направлень на перевірку №11092 від 12.11.2025, №10963, №10962 від 04.11.2025 року. 
Посадовими особами контролюючого органу було вручено направлення на проведення фактичної перевірки №11092 від 12.11.2025, №10963, №10962 від 04.11.2025 – ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис у направленнях. №10963, №10962 від 04.11.2025 року. 
Від підпису у направлені від 12.11.2025, №10963, ФОП ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано актом відмови від підпису у направленнях №000927/1 від 12.11.2025 року. 
Скарг щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки від ФОП ОСОБА_1 не надходило.
Отже, посадовими особами відповідача розпочато перевірку. 
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №4850/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 17.11.2025 року в якому відображено порушення. 
Також, працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області у акті було зафіксовано ненадання платником податків запитуваних документів. 
Під час проведення перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , в порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями) посадовим (службовим особам) ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було надано документів, що пов`язані з предметом перевірки, а також відсутні: накладні, договір купівлі-продажу , документи щодо обліку товарних запасів та інші первинні документи відповідно вимоги перевіряючих, з яких вбачалось купівля конкретного товару реалізації.
Також, під час перевірки встановлено, що не було надано договір № 52 комісії на реалізацію через мережу Інтернет надано ФОП ОСОБА_1 не під час фактичної перевірки а ні після її закінчення.
Також, контролюючому органу не були надані банківські виписки щодо комісійної винагороди комісіонера, розмір якої встановлений розділом 6 такого Договору. 
У ході проведення перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , останьою були т надані пояснення фахівцям ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно яких, відповідач встановив, про те, що ведення форми обліку товару на загальну суму 8 943 540, 00 грн. 
Згідно баз СОД РРО встановлено продаж складно побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту згідно УКТЗ 9503007900 «іграшки на радіо керуванні», що підтверджено інформацією з ПРРО фн. 4000966629.
Перший продаж складно побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту зафіксовано 01.10.2024 році за ціною 435 грн « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
Додатково встановлено продаж засобів медичного призначення « Окуляри сонцезахисні з 100% захисту від ультрафіолету. 
Згідно даних з СОД РРО, відповідачем долучено перелік здійснених продаж виробів медичного призначення окуляри, реалізовані ФОП ОСОБА_1 , які віднесено до коду УКТ ЗЕД 90041010014-10-2024. 
За результатами перевірки встановлено порушення: п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), а саме: неведення встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Штрафна фінансова санкція складає: 8 943 540, 00 гривень. 
Отже, враховуючи наведене, за результатами перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомленням рішення від 30.12.2025 року №0724540708 сумою 8 943 540, 60 грн., згідно якого застосовано згідно даних СОД РРО – реалізованого товару ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2024 (зафіксовано 01.10.2024 році за ціною 435 грн. «Машина на радіо керуванні з акумулятором у коробці») по 06.11.2025 рік (термін фактичної перевірки). Сума реалізованого товару загальною сумою 8 943 540, 60 грн.: 1) жовтень 2024 року – 1073139,10 грн.; 2) листопад 2024 року – 1011218,30 грн.; 3) грудень 2024 року – 983910,30 грн.; 4) січень 2025 року – 395558,30 гривень 5) лютий 2025 року – 204062,30 грн.; 6) березень 2025 року – 263628,40 грн; 7) квітень 2025 року – 191980,20 грн; 8) травень 2025 року - 213083,30 грн.; 9) червень 2025 року - 259045,40 грн.; 10) липень 2025 року – 202297,80 грн.; 11) серпень 2025 року – 569458,70 грн.; 12) вересень 2025 року – 1282534,30 грн.; 13) жовтень 2025 року – 1575622,20 грн.; 14) 01.2025-06.11.2025 року – 718002,00 гривень.
Отже, за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 на підставі акту про результати фактичної перевірки №4850/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 17.11.2025 року, було прийнято податкові повідомлення – рішення №0724540708, №0724460708 від 30.12.2025 року загальною сумою 8944560,00 гривень. 
Вказані рішення і є предметом розгляду у цьому спорі.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції на час спірних відносин).
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до положень підпунктів 19-1.1.4., 19-1.1.13. - 19-1.1.20 пункту 19-1.1.статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за прийняттям декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером, та узагальненням відомостей, зазначених у таких деклараціях, для організації роботи та контролю за повнотою обчислення і сплати акцизного податку; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
За змістом підпунктів 20.1.4., 20.1.6., 20.1.9, 20.1.14, 20.1.19. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 статті 80 ПК визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки (пункт 80.2 статті 80 ПК України).
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 ПК України).
Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Так, згідно із абзацами 1-4 пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При цьому, абзац 5 пункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).
За змістом абзаців 7-8 підпункту 81.1 статті 81 ПК України при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичної перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.
Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що правовими підставами для призначення фактичної перевірки платника податків у наказі №6742-п від 04.11.2025 року визначено підпункти 80.2.2 та 80.2. 7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Згідно правової позиції Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, сформованої у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 Верховний Суд зазначив, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
До того ж, Верховний Суд у цій справі також вказав, що Судова палата звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.
Тож, Верховний Суд зазначив про можливість зазначення у наказі про проведення фактичної перевірки декілька підстав, передбачених п. 80.2 ст. 80 ПК України, для проведення перевірки.
У постанові від 20.12.2024 у справі № 560/2963/23, Верховний Суд розглядаючи справу у подібних відносинах, вказав, що саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, яка здійснена відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України з підстав не зазначення деталізованої інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства, доказів цього, суд, здійснюючи розгляд справи та оцінюючи обставини, підстави позову, не позбавлений можливості встановити та перевірити наявність або відсутність такої інформації про ймовірні порушення, що є законодавчо встановленою передумовою та підставою для призначення такої перевірки.
У пункті 58 постанові від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, зазначив: «Реалізуючи мету, з якою ця справа розглядається у складі Судової палати, Верховний Суд формулює такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Поcилання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним».
Так, слід вказати про те, що наказ №6742-п від 04.11.2025 «Про проведення фактичної перевірки господарського об`єкта під торговою маркою (брендом) «ТК-Міленіум» за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя, буд. 40/23, було прийнято на підставі ст.19, ст.20, пп. 69.2 п.69 підрозділ 10 розділу ХХ, пп. 75.1.3 п.75.1 ст 75, пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій , ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у томі числі, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та доповідної записки відділу податкового аудиту від 04.11.2025 №8640/04-36-07-08-16 з метою перевірки отриманої інформації від державних органів, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, а саме листа Державної податкової служби України №25390/7/99-00-07-03-03-07 від 21.10.2025 (вх. ГУ ДПС 6868/8 від 23.10.2025) «Щодо можливих порушень законодавства у торгівельній мережі під торговою маркою (брендом) «ТК-Міленіум», та перевірки викладеного у «зверненні щодо ймовірного ухилення від сплати податків». 
У зверненні громадянина, «щодо ймовірного ухилення від сплати податків» наведена одна з адрес: мережа магазинів (+інтернет-магазин) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , за якою було ініційовано вихід на фактичну перевірку, з метою перевірки викладеного у зверненні.
Перед початком перевірки, посадовими (службовими) особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, за адресою магазину «ТК-Міленіум» : АДРЕСА_1 - було проведено контрольну розрахункову операцію з придбання товару, а саме: боксери чоловічі за ціною 89,70 грн., боксери чоловічі за ціною 82,50 грн., простирадло мікрофібра за ціною 295, 00 грн., пакет МИЛЛЕНИУМ 2,5 грн. 
Згідно виданого фіскального чека на придбання вищезазначеного товару, у реквізитах якого зазначено суб`єкт господарювання який провадить господарську діяльність за адресою проведення контрольно розрахункової операції - ФОП ВІДНИК ЯНА МИКОЛАЇВНА. 
Тобто, після контрольної розрахункової операції, посадовими (службовими) особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області було пред`явлено службові посвідчення, наказ на проведення фактичної перевірки та направлення.
Також ФОП ОСОБА_1 06.11.2025 року під час проведення фактичної перевірки, надала посадовим особам пояснення, згідно якого підтверджує провадження діяльності за адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 , зазначивши : «Я веду господарську діяльність в ТК-Міленіум», м. Кривий Ріг, вул. Героїв Маріуполя, буд. 40/23, інші суб`єкті господарювання на господарські суб`єкти відсутні». 
Фактична перевірка магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 проведена працівниками Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки №6742-п від 04.11.2025, та направлень на перевірку №11092 від 12.11.2025, №10963, №10962 від 04.11.2025 року. 
Так, посадовими особами контролюючого органу було вручено направлення на проведення фактичної перевірки №11092 від 12.11.2025, №10963, №10962 від 04.11.2025 – ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис у направленнях. №10963, №10962 від 04.11.2025 року. 
Проте, від підпису у направлені від 12.11.2025, №10963, ФОП ОСОБА_1 відмовилась, що зафіксовано актом відмови від підпису у направленнях №000927/1 від 12.11.2025 року. 
Скарг щодо відсутності підстав для проведення фактичної перевірки від ФОП ОСОБА_1 не надходило. 
Таким чином, посадові особи контролюючого органу виконали вимоги пункту 81.1 статті 81 ПК України та правомірно розпочали перевірку.
Щодо суті виявлених під час фактичної перевірки порушень слід зазначити таке.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Розділ ІІ Закону №265/95-ВР врегульовує питання порядку проведення розрахунків суб`єктами господарювання та статті 3 визначено обов`язки суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до абзацу першого пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (в редакції Закону України від 30 листопада 2021 року №1914-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень», далі Закон №1914-IX) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Як вказано в абзаці другому пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
У статті 2 Закону №265/95-ВР визначено, що термін «технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту» для цілей цього Закону вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про захист прав споживачів». Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлює обов`язок суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців - за виключенням перелічених в абзаці другому цієї норми осіб) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). При цьому якщо до 01 січня 2022 року суб`єкт господарювання зобов`язаний був надати такі документи під час проведення перевірки, а після цієї дати (після викладення Законом №1914-IX положень Закону №265/95-ВР у новій редакції) такий обов`язок має бути виконаним саме на початок її проведення.
Слід вказати про те, що на позивача поширюються вимоги пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Відповідальність суб`єктів господарювання за недотримання приписів пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР установлена у статті 20 цього Закону (зі змінами, внесеними Законом №1914-IX). Так до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Таким чином, за змістом наведених норм суб`єкт господарювання несе відповідальність за: 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Тобто, стаття 20 Закону №265/95-ВР передбачає два самостійних склади правопорушення, за які окремо або в сукупності може бути застосована штрафна санкція.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2025 року у справі №520/22949/24, від 16 жовтня 2025 року у справі №560/11395/24, від 21 січня 2026 року у справі №140/14221/24 та ін.
Суд наголошує, що фінансова санкція відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР у випадку позивача застосована у зв`язку із ненаданням під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №496 він визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №496 у цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:
документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;
первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/ номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №496 встановлено, що форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі.
Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів (пункт 4 розділу ІІ Порядку №496).
Пунктом 9 розділу ІІ Порядку №496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Порядку №496 форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.
Як регламентовано пунктом 11 розділу ІІ Порядку №496, форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Слід зазначити, що підставою для висновку про порушення позивачем пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР є зафіксований в акті перевірки факт ненадання документів, які підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходилися у місці продажу.
Форма обліку та первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті), на що вказує пункт 10 розділу ІІ Порядку №496.
Отже, як зазначено вище, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів, які на момент перевірки знаходяться у місті продажу (господарському об`єкті)). 
Фінансова санкція не ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації застосована саме на реалізований товар з моменту 1 вчинення продажу складно побутового товару 01.10.2024 року. 
Згідно баз СОД РРО встановлено продаж складно побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту згідно УКТЗ 9503007900 «іграшки на радіо керуванні», що підтверджено інформацією з ПРРО фн. 4000966629.
Перший продаж складно побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту зафіксовано 01.10.2024 році за ціною 435 грн «Машина на радіо керуванні з акумулятором у коробці що підтверджується витягом СОД РРО. 
Таким чином, суб`єкт здійснював продаж товарів, які відносяться до групи технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, що зобов`язує відповідно до вимог п.12 ст.3 Закону України від 06.07.95 року №265 здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені у відповідному обліку. 
Податкове повідомленням рішення від 30.12.2025 року №0724540708 сумою 8943540,60 грн. застосовано згідно даних СОД РРО – реалізованого товару ФОП ОСОБА_1 за період з 01.10.2024 (зафіксовано 01.10.2024 році за ціною 435 грн. «Машина на радіо керуванні з акумулятором у коробці» перший випадок продажу) по 06.11.2025 рік (термін фактичної перевірки). 
Загальна сума реалізованого товару без ведення обліку такого товару 8 943 540, 60 грн.: 1) жовтень 2024 року – 1073139,10 грн; 2) листопад 2024 року – 1011218,30 грн; 3) грудень 2024 року – 983910,30 грн; 4) січень 2025 року – 395558,30 грн; 5) лютий 2025 року – 204062,30 грн; 6) березень 2025 року – 263628,40 грн; 7) квітень 2025 року – 191980,20 грн; 8) травень 2025 року - 213083,30 грн; 9) червень 2025 року - 259045,40 грн; 10) липень 2025 року – 202297,80 грн; 11) серпень 2025 року – 569458,70 грн; 12) вересень 2025 року – 1282534,30 грн; 13) жовтень 2025 року – 1575622,20 грн; 14) 01.2025-06.11.2025 року – 718002,00 гривень. 
Отже, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 реалізовано товар сумою 8943540,60 грн. на противагу зобов`язаню вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Також, у ході проведення перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , позивачем надані пояснення фахівцям ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно яких було фактично встановлено неведення форми обліку товару на загальну суму 8943540, 00 грн., що також неодноразово підтверджено самим Позивачем під час судового засідання, що останнім не ведеться облік товару.
Отже, у ході проведення перевірки магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , останьою були також надані пояснення фахівцям ГУ ДПС у Дніпропетровській області, згідно яких вбачається ведення форми обліку товару на загальну суму 8 943 540, 00 гривень. 
При цьому, надані позивачем до суду документи не можуть підтверджувати ту обставину, що облік товарів у місці продажу (господарському об`єкті) вівся на час проведення перевірки відповідно до правил, установлених Порядком №496.
Щодо надання пояснень під час перевірки.
Встановлено, що позивачем були надані пояснення, у яких позивач зазначила, що «Станом на 06.11.2025 рік надати первинні документи щодо обліку товару не можу у зв`язку з ти що, вони знаходяться в бухгалтерії. Будуть надані згідно вимоги в термін перевірки».
Працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області ненадання платником податків запитуваних документів зафіксовано та відображено у акті фактичної перевірки №4850/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 від 17.11.2025 року.
Також ФОП ОСОБА_1 зазначено: 
«Стосовно надання документів щодо обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського облігку, первинні документи на прибуття товарних цінностей, пояснюю наступне: Я, фізична особа – підприємець, що використовую спрощену систему оподаткування (ІІ група єдиного податку), не являюсь при цьому платником ПДВ, та не здійснюю продаж технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, не зобов`язана вести облік товарних з пасів та підтверджувати їх походження первинними документами».
Так, під час розгляду справи, у судовому засіданні представник позивача вказав про те, що ним все ж таки реалізується складно побутовий товар, та облік на товар не здійснюється.
Отже, щодо ненадання документів, позивач під час перевірки надала пояснення, згідно яких «Станом на 06.11.2025 рік надати первинні документи щодо обліку товару не можу у зв`язку з ти що, вони знаходяться в бухгалтерії. Будуть надані згідно вимоги в термін перевіки.». 
Проте, позивач відповіддю на письмове звернення було надано: 1. Виписка з ЄДР фізичних осіб –підприємців; 2. Витяг з реєстру платників єдиного податку; 3. Договір електронного платіжного засобу; Розгорнута банкувська виписка за період з 01.11.2025 р. по 06.11.2025 рік. 5. Контрольна стрічка ПРРО за період з 01.11.2025 р. по 06.11.2025 рік.; 6. Документи, що підтверджують оформлення трудових відносин з найманим працівниками.
При цьому, на час проведення фактичної перевірки суб`єктом господарювання не було надано саме первинних документів (в розумінні Порядку №496), які підтверджують походження товару, зокрема, вищезазначені опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару тощо.
Отже, суб`єкт здійснював продаж товарів, які є складно побутовими товарами, що зобов`язує відповідно до вимог п.12 ст.3 Закону України від 06.07.95 року №265 здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені у відповідному обліку.
При цьому, слід вказати про те, що на момент фактичної перевірки у Позивача були відсутні видаткові та інші документи, що підтверджують походження товару, що зафіксовано актом фактичної перевірки та наданими ФОП ОСОБА_1 поясненнями, що такий облік товару останньою не здійснюється.
Позивач у додаткових поясненнях зазначає «Так, позивачем надається до суду документи обліку з товарних запасів, що підтверджує факт ведення належного обліку товарів».
Однак, позивачем так і не надано під час перевірки, та під час розгляду справи форму ведення обліку товарних запасів, додано видаткові накладні - вибірково, також не на весь реалізований товар.
Окрім того, позивач особисто зазначає та підтверджує про здійснення ним порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. 
Отже, слід вказати про те, що встановлені у справі обставини у межах доводів сторін та наданих суду доказів не дають підстав для висновку про неправомірність прийнятих ППР, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України “Про судоустрій і статус суддів” встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень, без задоволення. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. 
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.ст. 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень- рішень – залишити без задоволення. 
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, код ЄДРПОУ 44118658).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 12.08.2026 року. 

Суддя В.В. Ільков