справа № 208/6428/25
провадження № 2/208/807/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 р.    м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді: Кузнецової А. С.,
за участю: секретаря судового засідання: Вікторовської О.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
18.05.2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до Заводського районного суду міста Кам`янського з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві позивач вказує, що 02.07.2021 року між ТОВ “Мілоан” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100525605. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, строком на 15 днів, комісія за надання кредиту – 950,00 грн., проценти за користування кредитом – 1 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.  
30.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступленян прав вимоги № 09Т, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 100525605.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 22 450,00грн., із яких:
- заборгованість за тілом кредиту становить 5 000,00 грн.;
- заборгованість за відсотками становить 16 500,00 грн;
- заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн.
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області від 12.06.2025 року прийнято до провадження позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 13.01.2026 року було витребувано від АТ "Державний Ощадний Банк України" інформацію щодо наявності у відповідача карткового рахунку та про зарахування коштів на рахунок.
20.05.2026 року на адресу суду надійшов лист від АТ "Державний Ощадний Банк України" на виконання ухвали від 13.01.2026 р.
Від відповідача по справі надійшла заява, відповідно до якої ОСОБА_1 , заперечує проти позовних вимог, та надав до суду докази на підтвердження його звернення до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з вимогами кредитодавця про стягнення з нього заборгованості по кредитному договору, який він не брав. 
Позивач в судове засідання не з`явився, представником було заявлено проводити судовий розгляд даної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що спірні правовідносини у даному випадку виникли з приводу невиконання відповідачем договірних зобов`язань за кредитним договором.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).
Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
На підтвердження позовних вимог позивачем надані кредитний договір № 100525605 від 02.07.2021 р.
З наданого кредитного договору слідує, що відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, строком на 15 днів, комісія за надання кредиту – 950,00 грн., проценти за користування кредитом – 1 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
У цьому договорі зазначена дата остаточного повернення кредиту – 17.07.2021 р.
Пункт 6 встановлює, що «Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 6.2. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається іззастосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Товариству. 6.3. Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами. Сторони визначили у правилах кредитування та у публічних частинах договорів». 
Таким чином, наведені відомості надають підстави вважати, що кредитний договір № 100525605 слід розповсюджувати на кредитні правовідносини між кредитодавцем та позичальником щодо надання кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн.
Разом з тим, суд підкреслює, що обов`язком позивача є обгрунтування своїх позовних вимог. Але він цього не зробив, не навів доказів на підтвердження факту надання кредитних коштів за договором.
Розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже взагалі не є належним доказом існування боргу
За такими обставинами суд позбавлений можливості встановити факт видачі відповідачу кредитних коштів, та внесення останнім грошових коштів на погашення кредитної заборгованості.
Суд також звертає увагу на такий документ, як витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 09Т. У цьому документі містяться усі необхідні дані щодо боржника, ОСОБА_1 : його РНОКПП НОМЕР_1 ; номер договору 100525605; дата договору 02.07.2021 р.; сума боргу 22 450,00 грн., у тому числі 5 000,00 грн. – тіло кредиту, 16 500,00 грн. – проценти, комісія – 950,00 грн.
Як вбачається з цього витягу, передача права вимоги стосовно ОСОБА_1 відбулась за договором № 100525605, тобто, за договором кредиту.
У той ж час, позивач ані у тексті позовної заяви, ані у будь-яких інших документах не надав доказів на підтвердження перерахування грошових коштів на платіжну картку ОСОБА_1 емітовану в АТ «Державний Ощадний банк України».
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
У п. 73 постанови від 15 червня 2023 року у справі № 910/15023/21 Верховний Суд відзначає, що виписки з особового рахунка клієнта банку (банківські виписки з рахунку позичальника) є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Відповідно до п. 22.1.ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.
Відповідно до відомостей, наданих АТ «Державний Ощадний банк України» від 19.05.2026 року за вихідним № 46/12-06/70627/2026 клієнт на ім`я ОСОБА_1 , відсутній в клієнтській базі банку (а.с.84).
Отже, означена заборгованість в частині розміру тіла кредиту (5000,00 грн.) нічим не підтверджується. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені його позовні вимоги в частині предмету позову, жодна складова цих вимог не доведена і не обгрунтована, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 207, 526, 599, 610, 612, 614, 615, 626, 628, 629, 634, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного судового рішення – 16.07.2026 року. 
Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" адреса 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ЄДРПОУ 42649746);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса – АДРЕСА_1 .

Суддя  А.С. Кузнєцова