Провадження 1кп-932/760/24
Справа 932/10664/24 

ВИРОК 
Іменем України
29 липня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра 
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника адвоката ОСОБА_4 
представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 
за участю:
потерпілої ОСОБА_6 
обвинуваченого ОСОБА_7 
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024052380000179, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федоро-Шулічине Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан – це особливий правовий режим, що водиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 травня 2023 року №129 молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду головного сержанта управління мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .
Водночас, відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 березня 2022 року №87 на посаді старшого навідника 2 міномету 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 проходив військову службу старший солдат ОСОБА_8 ..
Будучи військовослужбовцем, старший сержант ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV»Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний, в тому числі, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.
Крім того, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.
Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший сержант ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах:
Так, 10 травня 2024 року приблизно о 00 год. 05 хв., старший сержант ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем тимчасової дислокації підрозділу, а саме в бліндажі, розташованому за координатами 48.40180; 37.49556 в АДРЕСА_2 , де під час розпиття алкогольних напоїв між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, під час якого останній висловлювався на адресу ОСОБА_7 нецензурною лайкою, що особливо обурило його ( ОСОБА_7 ) та внаслідок чого у старшого сержанта ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_8 .
В подальшому, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, спрямований на заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_8 , старший сержант ОСОБА_7 , підвівся з-за столу, за яким розпивав з останнім алкогольні напої, витягнув правою рукою з кобури ввірену йому для службового користування вогнепальну зброю – пістолет ПМ, серійний номер НОМЕР_2 , 1969 року випуску, перевів запобіжник з положення «запобігання», та дославши патрон у патронник, здійснив з відстані близько одного метра, в напрямку голови старшого солдата ОСОБА_8 один постріл, внаслідок якого куля влучила в область лівої частини обличчя останнього, спричинивши старшому солдату ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального кульового поранення верхньої щелепи, голови з ушкодженнями кісток обличчя, черепу, крововиливу в стовбур головного мозку, від якого останній помер на місці події.
Смерть старшого солдата ОСОБА_8 настала внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення верхньої щелепи, голови з ушкодженнями кісток обличчя, черепу, крововиливу в стовбур головного мозку.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразилися у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7  повідомив, що він свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю та пояснив, що він служив в одній частині з ОСОБА_8 . Йому не сподобалося як поводить себе по відношенню до інших солдат ОСОБА_8 і тому ввечері 09.05.2024 під час вечері у бліндажі він вирішив поговорити з останнім щодо неприпустимості такої поведінки з його боку. ОСОБА_8 запропонував випити спиртні напої, він погодився, і вони сіли вечеряти. Він сидів на лавці, а ОСОБА_8 навпроти нього за столом на ящику з під патронів. Розмова здійснювалася на підвищених тонах, т.я. ОСОБА_8 не подобалося, що він йому щось вказує і останній казав йому, щоб він ходив та оглядався, т.я може до ранку не дожити. Він хотів припинити розмову і піти з бліндажу, однак ОСОБА_8 зупиняв його, встаючи із за столу і промовляючи, що ще розмова не закінчена. При цьому під час розмови ОСОБА_8 клав руку на ножі, які лежали на столі, за яким вони їли. Коли він в черговий раз з метою припинити розмову встав із за столу, ОСОБА_8 також підвівся і замахнувся в його сторону рукою. Чи було у нього в руці щось він сказати не може, бо не бачив. Однак він швидко вихопив свою зброю – пістолет, який був у кобурі при ньому та, знявши запобіжник, вчинив один постріл у область обличчя останнього. Від пострілу останній впав, і він усвідомивши, що сталося, вийшов з бліндажу та пішов до командира, якому повідомив про те, що вбив потерпілого та віддав йому пістолет. Також обвинувачений повідомив, що надавав такі ж свідчення під час проведення слідчого експерименту. Умислу на вбивство потерпілого він не мав. В скоєному щиро кається.

Суд вважає доведеним вищевикладене обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено, як показами самого обвинуваченого, в яких він визнає свою провину повністю, так і доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у суді пояснила, що ОСОБА_8 є її чоловіком. З обвинуваченим вона не знайома. Про обставини скоєного злочину їй нічого не відомо. Про смерть чоловіка їй стало відомо від командування частини в якій він служив. Внаслідок скоєного обвинуваченим злочину вона втратила чоловіка, якого було вбито не противником на війні під час виконання бойового завдання, а іншим військовим його ж частини. У зв`язку з чим все її життя змінилося, вона відчуває душевний біль і страждання, окрім того у неї в житті не відбулися та не відбудуться зміни, яких вони прагнули з чоловіком, а саме вони займалися питання народження дитини шляхом ЕКЗ. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює в 800 000 грн. та витрати на правову допомогу.
Показами свідка ОСОБА_9 , наданими останнім у порядку ст.225 КПК України слідчому судді у відповідності до ухвали від 16.05.2024, відтвореними у судовому засіданні, який під час допиту поясняв, що він служив у одній військовій частині з обвинуваченим та потерпілим. 9 травня 2024 ввечері вони повечеряли і він пішов відпочивати до свого бліндажу. В бліндажі залишилися обвинувачений та потерпілий. Вночі він почув постріл та вийшов з бліндажу. Назустріч йшов ОСОБА_10 , який віддав пістолет та повідомив про те, що вбив ОСОБА_11 . Після чого, він повідомив командира та викликав СОГ, забезпечив охорону місця події. ОСОБА_10 носив з собою зброю – пістолет. Про обставини скоєного ОСОБА_12 не повідомляв. Він в бліндажу побачив ОСОБА_11 , який не мав ознак життя і лежав біля столу. Він перевірив зброю ОСОБА_7 , один патрон був у патроннику, а в магазині було 6 набоїв. Слідів вжиття алкогольних напоїв у бліндажу він не бачив, при ньому алкоголь хлопці не вживали. Від ОСОБА_7 він відчував запах алкоголю, та потім сам ОСОБА_10 повідомляв про те, що вони вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 може охарактеризувати як дисципліновану людину, не конфліктну, ОСОБА_8 був більш конфліктною людиною, однак окрім словесних сварок на побутовому рівні інших інцидентів не було. Ввечері під час прийняття їжі у його присутності між обвинуваченим та потерпілим конфліктів та сварок не було. Слідів бійки в бліндажі він не побачив. На столі лежав ніж для хлібу, він знаходився на своєму місці, як завжди. 
А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:
-протоколом огляду місця події від 10.05.2024 року з фототаблицею та відеозаписом до нього, переглянутим у суді, згідно якого був оглянутий бліндаж «кухня», розташований за координатами 48.40180; 37.49556 в с. Новомаркове Костянтинівської ТГ Краматорського району Донецької області, під час огляду якого по середині приміщення було виявлено труп ОСОБА_8 з вогнепальним пораненням лівої щоки на обличчі, в положенні на правому боці, на підлозі біля столу з посудом, на підлозі та на поверхні столу виявлено нашарування РБК, на лавці пістолет ПМ № НОМЕР_2 , при огляді якого в патроннику виявлено набой калібру 9 мм., поруч з ним виявлено на лавці магазин від пістолету, в якому знаходиться шість набоїв калібру 9 мм; на підлозі, праворуч біля входу до бліндажу була виявлена гільза до набою калібру 9 мм. (т.1 а.с. 6-13);
-протоколом огляду від 10.05.2026, згідно якого був оглянутий труп ОСОБА_8 , який одягнений у кофту з нашаруваннями РБК, футболку та труси. На трупі маються тілесні ушкодження – в щічній ділянці зліва рана округлої форми та на потиличній ділянці з права волосистої частини голови щелеподібної форми рана; в лобній ділянці зправа синець овальної форми. Під час огляду було вилучено зразок крові ОСОБА_8 (т.1 а.с. 14-21);
-копією відомості закріплення зброї за особовим складом 2МБ станом на 21 квітня 2024 року, з якої вбачається, що за ст.сержантом ОСОБА_7 був закріплений пістолет ПМ 9 мм. № НОМЕР_2 та 16 набоїв до нього (т.1 а.с. 22-23);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10 травня 2024 року з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який в присутності понятих та захисника розказав про обставини та показав механізм вчинення ним вбивства ОСОБА_8 . Відеозаписом зазначеної слідчої дії, який був відтворений та переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомляв, що між ним та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого останній став висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою та висказувати погрози фізичної розправи, після чого замахнувся у бік обвинуваченого своєю правою рукою і він ( ОСОБА_7 ) встав, зробив крок у правий бік навпроти потерпілого, правою рукою дістав з кобури з правого боку зброю, зняв великим пальцем правої руки запобіжник, а лівою рукою дослав патрон до патроннику, направив зброю до лівої частини обличчя потерпілого та майже впритул здійснив один постріл. Тілесних ушкоджень ОСОБА_13 йому не наносив та не спричиняв, зброї при ОСОБА_13 не було. (т.1 а.с. 33-36);  
-висновком судово медичної експертизи № 94 від 10.05.2024, згідно якого на підставі вивчення описової частини наданої медичної документації на ім`я гр. ОСОБА_7 , беручи до уваги обставини указані в постанові, та у відповідь на поставлені питання будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не виявлено. (т.1 а.с. 46);
-результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння Алкотест (тест на алкоголь) від 10.05.2024 відповідно до якого, ОСОБА_7 станом на 04-28 годин 10 травня 2024 року перебуває у стані алкогольного сп`яніння – 1,54% (т.1 а.с. 47); 
-Висновком судово медичної експертизи № 312 від 10.05.2024, згідно якого смерть ОСОБА_8 , настала в результаті наскрізного вогнепального кульового поранення верхньої щелепи, голови з ушкодженнями кісток обличчя, черепу, крововиливу в стовбур головного мозку. Достовірне встановлення часу смерті без надання копії протоколу огляду місця події і трупа на місці його виявлення, що містить первинну інформацію про ранні трупні явища, не уявляється можливим. Однак, враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі, слід вважати, що смерть його настала в термін приблизно за 8-12 годин 10.05.2024 року до моменту дослідження. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , виявлене наскрізне вогнепальне кульове поранення верхньої щелепи, голови з ушкодженнями кісток обличчя, черепу, крововилив в стовбур головного мозку, утворилося не задовго до настання смерті в наслідок одного пострілу із вогнепальної ручної зброї одиночним (компактним) снарядом з близької дистанції ( в межах дії додаткових факторів пострілу), не виключено кулею калібру 9 мм, що володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, і в склад якого входили з`єднання міді, свинцю та заліза, стосовно живих осіб має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; синець голови, утворився від одного травматичного впливу тупого предмету (предметів), незадовго до настання смерті, має ознаки легких тілесних ушкоджень і не перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , яких-небудь тілесних ушкоджень характерних для самооборони, не виявлено. Після отримання наскрізного вогнепального кульового поранення верхньої щелепи, голови з ушкодженнями кісток обличчя, черепу, крововиливу в стовбур головного мозку ОСОБА_8 , відразу втратив свідомість та не міг здійснювати активні цілеспрямовані дії, а саме: пересуватися, але міг знаходитися декілька хвилин живим і при своєчасному наданні кваліфікованої, спеціалізованій медичної допомоги дещо збільшилась вірогідність того що він залишився б живий, але висловлюватися про це в категоричній формі не має можливості. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_8 , виявлений етиловий спирт у концентрації у крові 0,93%, що відповідно живої людини дорівнює легкому алкогольному сп`янінню. (т.1 а.с. 48-51);
-Висновком судової експертизи зброї №СЕ-19/113-24/2833-БЛ від 30.05.2024, згідно якого наданий на дослідження пістолет є вогнепальною зброєю 9-мм пістолетом конструкції Макарова (ПМ) № НОМЕР_2 , 1969 р.в., виробництва СРСР. Пістолет виготовлений промисловим способом та до стрільби придатний. Надані на дослідження шість патронів є бойовими припасами – 9х18 мм пістолетними патронами до пістолетів конструкції Макарова (ПМ). Патрони виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні. Надана на дослідження гільза є складовою частиною пістолетного патрону, а саме стріляною гільзою від патронів калібру 9ч18 мм. Складові частини патронів до боєприпасів не відносяться та до стрільби не придатні. Надана на дослідження гільза стріляна з наданого на дослідження пістолета Макарова, № НОМЕР_2 , 1969 р.в. (т.1 а.с. 54-60);
-Висновком імунологічної експертизи №796/1322-БД від 11.05.2024, згідно якого у результаті дослідження зразка крові ОСОБА_8 , встановлена група крові - А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т.1 а.с 62-63);
-Висновком експертизи №796/1323-БД від 11.05.2024, згідно якого у змиві на фрагменті марлі (об`єкт №1), вилученого під час огляду, встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини. У результаті серологічного дослідження крові в змиві (об`єкт №1), виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В що вказує на приналежність крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Результат дослідження не виключає можливість походження крові у вилученому змиві (об`єкт №1), від потерпілого ОСОБА_8 , оскільки групова приналежність крові в об`єкті №1, співпадає з груповою приналежністю його крові. (т.1 а.с. 65-67);
-Висновком судово-психіатричної експертизи №351 від 24.06.2024, згідно якого ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння будь-який психічний розлад не виявляв і в даний час також не виявляє. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час, також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.1 а.с. 68-71);
-Протоколом огляду від 27.06.2024 відеоматеріалів до протоколу огляду місця події від 10.05.2024, відповідно до якого на поверхні стола майже по середині стоїть тарілка з їжею та виделка, поруч зправа хліб в пакеті та два ножі, на одному з яких лежить фрагмент паперу просоченого рідиною червоного кольору, пачка вологих серветок, баночка з під гірчиці, упаковка з кетчупом, пакет. Передній край поверхні столу від входу має рясні нашарування рідини бурого кольору (т.1 а.с. 89-90) 
-Висновком судово медичної експертизи №312/1 від 10.05.2024, згідно якого не виключається можливість утворення синця лобної ділянки справа у ОСОБА_8 , при падінні з висоти власного росту на тверду поверхню за обставин на які вказав підозрюваний ОСОБА_7 , під час слідчого експерименту від 10.05.2024 року. Не виключається можливість утворення наскрізного вогнепального кульового поранення обличчя та голови у гр. ОСОБА_8 , за обставинах на які вказав підозрюваний гр. ОСОБА_7 , під час слідчого експерименту від 10.05.2024 року. Таким чином від рани №1 в щічній ділянці зліва йде рановий канал в напрямку знизу до гори, зліва направо, спереду назад, пошкоджуючи по ходу шкіру, верхню щелепу, кістки основи черепу, та закінчується раною №2 в потиличній ділянці справа. (т.1 а.с. 91-92)
-Висновком психологічної експертизи №74/08 від 16.08.2024, згідно якого, психологічні особливості процесу відтворення особою ОСОБА_7 , обстановки та обставин події (за матеріалами відеозапису слідчого експерименту від 10.05.2024 року) характеризуються наявністю психологічно значимих умов, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій та не суперечать індивідуально-психологічним особливостям підекспертного. Під час слідчого експерименту задана значна кількість відкритих питань, що не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей ОСОБА_7 та стимулюють його до змістовного розширення повідомлень у відповідності з психологічною специфікою самої процедури слідчої дії. Сугестивні запитання задаються переважно з метою уточнення повідомлень ОСОБА_7 та організації його комунікативної діяльності під час слідчої дії. Сугестивні запитання не вплинули на процес реконструкції подій. Альтернативні запитання відсутні. Динаміка слідчого експерименту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень підекспертного, поступовим розгортанням сюжетних ліній. Комунікативна технологія слідчої дії впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_7 та, у цілому, не має ознак психологічного впливу на останнього. Комунікативна діяльність особи ОСОБА_7 , під час проведення 10.05.2024 року за його участю слідчої дії у вигляді слідчого експерименту (за матеріалами зазначеної слідчої дії) характеризується високою діалоговою активністю. Більшість відповідей ОСОБА_7 є категоричними ствердженнями, що містить ініціативні уточнення, специфічні деталі про ознаки подій, які він реконструює. Невербальні засоби комунікативної діяльності переважно виконують функцію супутнього смислового навантаження, ознак суперечностей між його вербальними та невербальними поведінковими проявами не виявляється. В комунікативній поведінці особи ОСОБА_7 наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним певних подій під час проведення за його участю слідчого експерименту 10.05.2024 року. У відеозаписі слідчого експерименту від 10.05.2024 року, ознаки здійснення психологічного впливу з боку учасників слідчої дії на ОСОБА_7 – не зафіксовані. (т.1 а.с. 106-116);
-Витягом з наказу №64 від 05.03.2023 військової частини НОМЕР_1 відповідно до якого молодшого сержанта ОСОБА_7 вважати таким, що прибув до частини та приступив до виконання службових обов`язків на посаді навідника 3 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти зазначеної військової частини; витягом з наказу №129 від 09.05.2023 військової частини НОМЕР_1 відповідно до якого молодшого сержанта ОСОБА_7 було призначено головним сержантом управління мінометної батареї (т.1 а.с. 127,128)
-Висновком психологічної експертизи №727 від 15.09.2025, згідно якого для ОСОБА_7 притаманні: достатній рівень протікання когнітивних функцій (увага, пам`ять, мислення); вибіркова товариськість, комунікабельність, достатній самоконтроль, відповідальність, лідерські якості, не конфліктність, емоційна стриманість, однак в той же час проявляє підвищену чутливість до ситуацій, які зачіпають його актуальні потреби (почуття самоповаги, гідності, безпеки). Притаманні ОСОБА_7 індивідуально-психологічні властивості суттєво не вплинули на його поведінку під час правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється. У характерологічній сфері визначається: вибіркова товариськість, комунікабельність, достатній самоконтроль, відповідальність, лідерські якості, не конфліктність, емоційна стриманість, однак в той же час проявляє підвищену чутливість до ситуацій, які зачіпають його актуальні потреби (почуття самоповаги, гідності, безпеки); професійна та сімейна спрямованість діяльності; прагне до соціальної самореалізації. Наявні у ОСОБА_7 індивідуально-психологічні властивості не мають різко вираженого характеру та відображаються в його повсякденній діяльності, відповідно суттєво не вплинули на його поведінку під час правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється. Описані психоемоційні зміни ОСОБА_7 у зв`язку із виконанням професійних обов`язків (постійне відчуття напруги та готовності до можливого збройного нападу; підвищена тривожність, страх за власне життя та близьких йому людей; постійна втома) є природною реакцією на екстремальні умови. На момент скоєння протиправних дій ОСОБА_7 не знаходився в будь-якому емоційному стані, що міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку. Допитана в суді експерт ОСОБА_14 підтвердила висновки експертизи та повідомила, що на момент скоєння протиправних дій ОСОБА_7 не знаходився в будь-якому емоційному стані, що міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку, оскільки знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння виключає можливість кваліфікації будь-яких фізіологічно-нормальних емоційних станів, т.я. змінює нормальне протікання психофізіологічних процесів, підвищує емоційність сприйняття та імпульсивність реагування, чим полегшує реалізацію асоціальних форм поведінки. 

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, про доведеність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. 
Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченого у вчиненні вбивства ОСОБА_8 його покази у суді стосовно обставин вчинення злочину та наявності погроз з боку потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень ножом та вважає, що вони дані обвинуваченим з метою пом`якшення покарання, оскільки його провина повністю підтверджується дослідженими доказами по справі. 
Відповідно до дослідженого протоколу про проведення слідчого експерименту від 10.05.2024 року та відтвореного в суді відеозапису зазначеної слідчої дії ОСОБА_7 повідомляв, що між ним та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого останній став висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою та висказувати погрози фізичної розправи, після чого замахнувся у бік обвинуваченого своєю правою рукою і він ( ОСОБА_7 ) встав, зробив крок у правий бік навпроти потерпілого, правою рукою дістав з кобури з правого боку зброю, зняв великим пальцем правої руки запобіжник, а лівою рукою дослав патрон до патроннику, направив зброю до лівої частини обличчя потерпілого та майже впритул здійснив один постріл. Тілесних ушкоджень ОСОБА_13 йому не наносив та не спричиняв, зброї при ОСОБА_13 не було. Згідно переглянутого відео проведеного слідчого експерименту ОСОБА_7 не повідомляв про будь-які погрози застосування ножа з боку ОСОБА_8 . При цьому згідно висновку експерта №74/08 за результатами проведення психологічного дослідження від 16.08.2024 в комунікативній поведінці ОСОБА_7 наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним певних подій під час проведення за його участю слідчого експерименту 10.05.2024 року та у відеозаписі слідчого експерименту від 10.05.2024 року, ознак здійснення психологічного впливу з боку учасників слідчої дії на ОСОБА_7 – не зафіксовано. Відповідно до висновку психологічної експертизи №727 від 15.09.2025 на момент скоєння протиправних дій ОСОБА_7 не знаходився в будь-якому емоційному стані, що міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку. 
Окрім того, розташування трупу по відношенню до столу – на боку, з стиснутими долонями рук, відсутність у руках ОСОБА_8 будь-яких предметів, в тому числі ножів, відсутність у обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень, також підтверджують відсутність підстав у обвинуваченого до застосування зброї, обумовлених поведінкою потерпілого. 
Про наявність умислу у ОСОБА_7 саме на вбивство ОСОБА_8 свідчить наступне: ініціатива саме обвинуваченого щодо з`ясування відносин з потерпілим, виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим з нікчемного приводу; поведінка обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, і замість припинення конфлікту продовжив його обговорення під час розпиття спиртних напоїв; наявність у обвинуваченого реальної можливості залишити місце події; обставини спричинення потерпілому виявлених тілесних ушкоджень; а також характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, які були спричинені обвинуваченим в життєво важливий орган – голову, зброєю, шляхом здійснення пострілу з пістолета, яка сама по собі являє небезпеку.
Одночасно, суд не може вважати доказом невинуватості обвинуваченого висновок психологічної експертизи №1704-04 від 25.02.2025 з наступних підстав. 
У відповідності до ст.84 КПК України процесуальним джерелом доказів є висновок експерта, який не має наперед встановленої доказової сили і не є обов`язковим для органу, який здійснює провадження, суду. Згідно положень ст.101 КПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені судом, що доручив проведення експертизи; висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були йому надані для проведення дослідження. У висновку згідно ст.102 КПК України повинно бути зазначено окрім іншого докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання. Зазначений висновок експерта не відповідає вищезазначеним вимогам ст.101, 102 КПК України, оскільки він містить висновки, які протирічать один одному і викликають сумніви, здійснені експертом з даних, які йому не надавалися, кінцеві висновки експерта базуються тільки на даних отриманих при співбесіді з ОСОБА_7 без врахування інших доказів, у тому числі даних проведеного слідчого експерименту з участю останнього та тієї обставини, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому висновки не випливають з результатів проведених досліджень та викладені експертом без їх обґрунтування. Окрім того зазначений висновок експерта суперечить іншим доказам по справі у тому числі висновку психологічної експертизи №727 від 15.09.2025, проведеної в суді, який відповідає критеріям доказу у кримінальному процесі.
Таким чином суд, оцінюючи докази, вважає, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажав їх настання, а тому діяв з прямим умислом на умисне вбивство іншої особи, про що свідчить, спрямованість дій винного: спосіб та знаряддя злочину, яким безсумнівно може бути заподіяна смерть людини, характер заподіяних потерпілому ушкоджень. 
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а саме у вбивстві іншої людини – потерпілого ОСОБА_8 доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності. 
З урахуванням наведеного, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, правильно кваліфікованими за ч.1 ст. 115 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховуючи тяжкість та обставини скоєного; пом`якшуючі покарання обставини – щире каяття та часткове відшкодування завданої злочином моральної шкоди; обтяжуючі покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем проходження військової служби, має на утриманні неповнолітню дитину, і вважає, що обвинуваченому повинно бути призначене покарання пов`язане з його ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі вищенаведеного, з урахуванням обставин справи та особистості обвинуваченого, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого залишити без змін до набрання вироком законної сили, з врахуванням положень глави 18 КПК України, для запобігання існуючим ризикам переховування від суду з метою уникнення відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в тому числі подальшому виконанню вироку, вчинення останнім нового кримінального правопорушення. 
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у сумі 800 000 грн., яка виразилася у завданні їй моральних та психологічних страждань внаслідок спричинення смерті її чоловіка та витрат на правову допомогу, суд вважає необхідним задовольнити частково виходячи з наступного.
Суд вирішуючи питання пов`язані з цивільним позовом вважає, що позов в частині розміру спричиненої моральної шкоди, яка виразилася у тому, що у останньої наявні негативні зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її, як особистості, і які виникли внаслідок впливу факту смерті її чоловіка, який загинув внаслідок умисних дій обвинуваченого обґрунтований і виходячи з принципів справедливості, зваженості та розумності підлягає повному задоволенню в сумі 721719 гривень, з врахуванням відшкодованої частини шкоди добровільно близькими обвинуваченого під час розгляду справи у суді.
Цивільний позов потерпілої про стягнення з обвинуваченого судових витрат на правову допомогу, пов`язаних з оплатою допомоги представника не підлягає задоволенню, як необґрунтований з наступних підстав. 
У відповідності до ст. 44 ЦПК України та ст.128, 118, 120, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати у тому числі і витрати на правову допомогу. У відповідності до вимог діючого законодавства на підтвердження зазначених обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), розрахунок цих витрат та акти приймання-передачі наданих послуг. На обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу цивільним позивачем наданий тільки договір про надання правової допомоги, жодного документу, який би свідчив про розрахунок цих витрат, сплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформленого у встановленому законом порядку, цивільним позивачем та/або його представником суду не надано. 
У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі: зразок крові на марлі трупа ОСОБА_8 , змив речовини бурого кольору, предмет схожий на гільзу до набою, які знаходяться у камері схову речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області, суд вважає необхідним знищити; а пістолет Макарова № НОМЕР_2 з магазином, який знаходиться у камері схову речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області, суд вважає необхідним повернути балансоутримувачу – військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України.
Згідно до ст. 174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2024 року з зразка крові на марлі трупа ОСОБА_8 , змиву речовини бурого кольору, предмету схожого на гільзу до набою, з предмета схожого на пістолет Макарова № НОМЕР_2 з магазином та 7 набоями. 
Витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 29 липня 2026 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 10.05.2024 року по 29.07.2026 року включно.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі 721719 (сімсот двадцяти однієї тисячі сімсот дев`ятнадцяти) гривень, у стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати Луганського НДЕКЦ МВС України при проведенні експертизи зброї у сумі 6058,40 (шести тисяч п`ятдесяти восьми) гривень 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ Науково-практичне східне бюро судових експертиз (ЄДРПОУ 44462461) документально підтверджені витрати при проведенні психологічної експертизи у сумі 2000 (двох тисяч) гривень. 
Речові докази: 
-Зразок крові на марлі трупа ОСОБА_8 , змив речовини бурого кольору, предмет схожий на гільзу до набою, які знаходяться у камері схову речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області, - знищити;
-Пістолет Макарова № НОМЕР_2 з магазином, який знаходиться у камері схову речових доказів ВП №2 Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області, - повернути балансоутримувачу – військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України. 
Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14.05.2024 року з зразка крові на марлі трупа ОСОБА_8 , змиву речовини бурого кольору, предмету схожого на гільзу до набою, з предмета схожого на пістолет Макарова № НОМЕР_2 з магазином та 7 набоями.
На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Головуючий суддя ОСОБА_1