Справа № 462/4084/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

14 вересня 2026 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С. розглянувши без повідомлення /виклику/ сторін в приміщенні суду у м. Львові заяву представника відповідача –  ОСОБА_1 – адвоката Качора Степана Богдановича про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 31 серпня 2026 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди – задоволено частково.
03 вересня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Качор Степан Богданович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить стягнути з кожного позивача по 16500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
11 вересня 2026 року від представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – адвокат Лукашук П.А. через систему «Електронний суд» подав заяву про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу. Зазначив, що розмір заявлених витрат в сумі 33000 грн. є завищеними і непропорційними до предмета спору та його складності, вважає розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі до 4000 грн.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
Таким чином, суд проводить розгляд заяви про розподіл судових витрат без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви, поданої представником ОСОБА_1 – адвоката Качора С.Б. про стягнення судових витрат, суд дійшов наступного висновку.
Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, у разі часткового задоволення позову покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченомуст.270 цього Кодексу.
Як вбачається із змісту рішення суду від 31 серпня 2026 року при ухваленні даного рішення судом не вирішувалось питання про розподіл витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, представник відповідача  ОСОБА_1 – адвокат Качор С.Б. зробив заяву про розподіл судових витрат на підставі доказів, що будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Також встановлено, що в силу положень ч.8 ст.141 ЦПК України представником відповідача своєчасно подано відповідну заяву та докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.15 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ч.ч. 5, 6 ст.137 у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Представником відповідача разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги, укладеного 29.08.2025 року, Акту приймання – передачі наданих послуг №3400 до договору про надання правової допомоги від 29.08.2025 року, детальний опис виконаних робіт, докази надсилання копій документів позивачам.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що надані представником відповідача докази підтверджують понесення відповідачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката. Суд також враховує розмір задоволених вимог позивачів, та заперечення таких, складністю справи, значенням справи для сторін.
А відтак, суд вважає за необхідне стягнути з позивачів в користь відповідача по 6000 грн. витрат на правову допомогу з кожного.
Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на викладене, наявні обґрунтовані підстави визначені ст.270 ЦПК України щодо ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 268, 270 ЦПК України, суд – 

ухвалив:

стягнути із  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч гривень, 00 копійок.
стягнути із  ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч гривень, 00 копійок.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 (місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
позивач – ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )
відповідач – ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя: І.С. Мруць