Справа 688/3680/26 
№ 2/688/2391/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
14 вересня 2026 року м. Шепетівка 

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача
30.07.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» в системі «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 57480,50 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що 08.02.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №766171996, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору, заявив про бажання отримати кошти та подав відповідну заявку. За результатами заповнення заявки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перевірило особисті дані ОСОБА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, який у подальшому ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до договору отримав кредит в сумі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Свої зобов`язання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало, перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти, а відповідач вчасно їх не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором №766171996 від 08.02.2025.
Права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшли до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №МВ-ТП/43 від 08.07.2025, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №766171996 від 08.02.2025. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії №766171996 від 08.02.2025 в сумі 57480,50 грн та понесені судові витрати.
Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» у судове засідання не з`явився. Представник позивача Буряк О.В. подала заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримала в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.08.2026 відкрито провадження в справі, за клопотанням представника позивача витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, що містять банківську таємницю, та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін о 10 год 30 хв 14.09.2026,.
14.09.2026 на адресу суду з АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані ухвалою суду від 13.08.2026 письмові докази.
14.09.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що 08.02.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №766171996 шляхом надсилання заявки на отримання грошових коштів в кредит від 08.02.2025.
Відповідно до п.п.2.1-2.2 договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Згідно п.п.2.3-2.4 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 08.02.2025 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Надання кожного додаткового траншу за договором збільшує загальний розмір кредиту на суму такого траншу.
Пунктами 3.1. позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п.3.2. Договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору строк дії кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
Згідно п.п.4.1 договору з метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив заявку, вказавши всі дані, визначені в заявці як обов`язкові. При подачі заявки позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення договору (перший транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування кредитом. Протягом обраного строку застосуються спеціальні умови користування кредитом - Дисконтний період. Позичальник має право ініціювати отримання другого та наступних траншів у межах максимально доступної позичальнику суми кредиту, що визначена кредитодавцем в результаті проведення перевірки кредитоспроможності позичальника. Сума кредиту, що неповернута позичальником за цим Договором у будь-який момент протягом строку його дії не може перевищувати максимального розміру кредиту, що встановлений кредитодавцем для продукту «СМАРТ» та який зазначається на офіційному сайті кредитодавця.
Відповідно до п.п. 7.4 договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування чи поновлення Дисконтного періоду, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил нього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно.
Відповідно до п.п. 8.3-8.6 договору базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 % річних; комісія за надання кредиту не є платою за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, а є іншою складовою плати за послуги, що надаються кредитодавцем за цим договором, нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі першого траншу за цим договором та становить 600 грн. Для суми кредиту отриманої за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 227337,60 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у розмірі 215337,60 грн (які складаються з процентів за користування кредитом за базовою ставкою та комісії за надання кредиту) та суму кредиту у розмірі 12000 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування кредитом протягом усього строку кредитування зі сплатою процентів за базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2467,17% річних. 
Згідно п.п. 12.1-12.2 договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Порушення умов цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної або помилкової інформації.
Пунктом 12.8. договору передбачено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору. 
Згідно з п. 14.1. кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua.
У Паспорті споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №766171996 від 08.02.2025 визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або не виконання зобов`язань за договором споживчого кредиту, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником.
Згідно п.п. 11.1-11.2 договору набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання/припинення його дії, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання. 
Відповідно до п.п. 14.2. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Договір №766171996 підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором GZSM, що стверджується п. 15 Договору «Реквізити сторін».
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 08.02.2025 зазначено персональні дані позичальника ОСОБА_1 та загальну інформацію про номер договору, дату його укладення, суму кредиту, строк кредитування та номер карти, на яку має бути перерахована сума кредиту: 5169360029482795.
Крім того, 08.03.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1000 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 13000 грн. 
Крім того, 28.04.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 500 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 13500 грн. 
Крім того, 30.04.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 200 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 13700 грн. 
Крім того, 02.05.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 100 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 13800 грн. 
Крім того, 14.05.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 500 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 14299,24 грн. 
Крім того, 18.05.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 500 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 14799,24 грн. 
Крім того, 26.05.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 1100 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 15899,24 грн. 
Крім того, 28.05.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 3100 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 18999,24 грн. 
Крім того, 01.06.2025 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Додаткову угоду до Договору №766171996 від 08.02.2025, згідно п. 1 якої сторони домовились про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 700 грн, після чого сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення Додаткової угоди, разом із сумою траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди буде складати 19699,24 грн. 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 12000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника НОМЕР_1 , термін дії якої до 01.2034, ідентифікатор платіжної операції 2595308826, дата ініціювання платіжної інструкції: 08.02.2025, 15:28:25, дата завершення платіжної інструкції (проведення платіжної операції надавачем платіжних послуг): 08.02.2025, 15:28:27. Також товариство надало грошові кошти за додатковими угодами до договору в сумі 1000 грн, 500 грн, 200 грн, 100 грн, 500 грн, 500 грн, 1100 грн, 3100 грн, 700 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними дорученнями (заявами) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську картку отримувача від 08.02.2025, 08.03.2025, 02.05.2025, 18.05.2025, 01.06.2025; підтвердженнями щодо здійснення переказу грошових коштів від 28.04.2025, 30.04.2025, 14.05.2025, 26.05.2025, 28.05.2025 та довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 07.07.2025.
Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 08.09.2026 №201000/7-260901/25392-БТ, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та надано виписку про рух коштів по картці за період з 08.02.2025 по 01.06.2025, з якої слідує зарахування грошових коштів.
ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, а саме не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 08.07.2025 становила 39530,92 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
08.07.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №МВ-ТП/43, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах права вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту укладення реєстру прав вимоги. Майбутнє право вимоги вважається переданим з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує (п. 4.1).
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 08.07.2025 до договору факторингу № МВ-ТП/43 від 08.07.2025, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №766171996 від 08.02.2025 в сумі 39530,92 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №766171996 від 08.02.2025 станом на 29.11.2025 становить 67330,12 грн, з яких 19699,24 грн заборгованість по кредиту, 37486,26 грн заборгованість по процентам, 295 грн комісія, 9849,62 грн неустойка.
ОСОБА_1 08.07.2025 було повідомлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про відступлення права вимоги і необхідність погашення заборгованості на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» та зазначено інформацію для оплати заборгованості за новими реквізитами.
Крім того, ТОВ «Таліон Плюс» повідомило ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору №766171996 від 08.02.2025, укладеного між ним і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та про наявність заборгованості за кредитним договором в розмірі 67330,12 грн, із зазначенням реквізитів на оплату даної заборгованості.
Застосовані норми права
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Мотиви та висновки суду
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке.
З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 08.02.2025 уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір №766171996 та Додаткові угоди до договору, за яким отримав кредитні кошти, користувався ними, однак у строки встановлені договором та Додатковими угодами їх не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Як вбачається з цього договору та додаткових угод, вони підписані електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного договору. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Після підписання кредитного договору у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.  В матеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1  договору №766171996 від 08.02.2025, оскільки відповідач отримав та користувався кредитними коштами.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що право вимоги за вказаним кредитним договором відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на законних підставах.
Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості суду надано не було.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню кредиту, порушивши цим умови договору, то утворилась заборгованість в розмірі 57480,50 грн.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач ОСОБА_1 , з огляду на вимоги ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеними договорами, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів 
Враховуючи викладене, змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та до стягнення з відповідача ОСОБА_1 підлягає заборгованість в сумі 57480,50 грн, з яких 19699,24 грн заборгованість по кредиту, 37486,26 грн заборгованість по процентам, 295 грн комісія.
Судові витрати
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №2091 від 16.07.2026 в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2662,40 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується даними копій договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024, додаткової угоди №3753 від 17.07.2026 до договору про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024, акту прийому-передачі наданих послуг з детальним описом робіт (надання послуг) від 17.07.2026 виконаних Адвокатським об`єднанням «Ліга Юридичних технологій та інновацій», суд виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання даної позовної заяви про стягнення заборгованості в малознічній справі в розмірі 5000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. 
На підставі ст.ст. 525, 526, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081,1082 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором кредитної лінії №766171996 від 08 лютого 2025 року в сумі 57480 (п`ядесят сім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 50 копійок, судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», адреса місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13, код ЄДРПОУ 39700642, п/р НОМЕР_5 , банк отримувача АТ КБ «ПриватБанк», код банку отримувача 305299.
Відповідач: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК