Справа № 128/3228/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

23 липня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, а саме за те, що вона 13.07.2026 о 22:00 год за адресою АДРЕСА_2 , у громадському місці біля будинку АДРЕСА_2 виражалась нецензурною лайкою та шарпала за волосся ОСОБА_2 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян.
Під час розгляду наданих матеріалів в суді ОСОБА_1 за вищезазначеним адміністративним правопорушенням свою вину не визнала, пояснила, що хуліганства не вчиняла. Зазначила, що сусід сусід на подвір`ї вчинив сварку та вони на подвір`ї з`ясовували попередній конфлікт, що не могло порушити громадський порядок. Також надала відповідну письмову заяву.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.
Так, суду було надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА № 148893 від 13.07.2026 та його копію; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.07.2026, яким було прийнято усну заяву від самої ОСОБА_1 , яка просить прийняти міри до її сусіда ОСОБА_3 , який 13.07.2026 близько 20:30 год за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою до неї; письмові пояснення ОСОБА_1 по даному факту, відповідно до яких вона зазначила, що 13.07.2026 близько 20:30 год, за адресою: АДРЕСА_1 її сусід ОСОБА_3 прийшов на територію її домоволодіння, виражався нецензурною лайкою та штовхнув її, перебуваючи при цьому в п`яному вигляді. Зазначає, що вона ніяких протиправних дій не вчиняла та будь-яких підстав створювати конфліктні ситуації у неї не було; копію письмових пояснень ОСОБА_2 по даному факту, в яких вона зазначила, що обставини вищевказаної поведінки ОСОБА_1 відбувалися на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_4 по даному факту, який повідомив про попередній конфлікт його бабусі із сусідом ОСОБА_3 на території їхнього будинковолодіння, яке знаходиться поряд. 
Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері громадського порядку, а не відносини між громадянами з приводу побутових чи інших конфліктів. 
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»).
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого, так і непрямого умислу, та полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Таким чином, для юридичної оцінки діяння за ст. 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у вигляді порушення громадського порядку та спокою громадян та суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства.
Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", при розгляді справ зазначеної категорії суди, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, та суду необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Тобто не будь-який конфлікт між громадянами є таким, що містить склад хуліганства.
Дії під час сварки або конфлікту утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.
Однак, відповідно до наданих матеріалів, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 існує конфлікт, та вони взаємно 13.07.2026 почали ображати один одного, до чого долучилася ОСОБА_2 , яка проживає за однією адресою з ОСОБА_3 .
Тобто фактично сусіди, на території своїх домоволодінь, які не є громадським місцем, влаштували сварку та конфлікт, та достатніх доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 хуліганського мотиву матеріали справи не містять, мети ОСОБА_1 протиставити себе суспільству та порушити саме громадський порядок, а не лише вчинити дії щодо сторін конфлікту, судом не встановлено.
З огляду на письмові пояснення сторін конфлікту, які зазначають про вчинення ідентичних образ одна одній не в громадському місці, а на території їхніх домоволодінь, суд не вважає доведеним належними та допустимими доказами в своїй сукупності наявності в ОСОБА_1 умислу проявити явну зневагу до суспільства, тобто порушити саме громадських порядок та спокій інших громадян, а не лише вчинити дії щодо ОСОБА_2 на підставі попереднього конфлікту. 
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд, тобто кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
Так, в рішенні ЄСПЛ в справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами, поза розумним сумнівом, наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення,передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме умислу на порушення громадського порядку та спокою інших громадян, а не лише вчинити дії щодо іншої сторони конфлікту на території приватного будинковолодіння.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 173, п. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: