Справа №461/6180/26
Провадження №3/461/2304/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2026 року, суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи – «LAB Consulting», керівник, місце проживання – АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

02.06.2026 в зону митного контролю пункту пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «У гринів» Львівської митниці у напрямку в?їзд в Україну по смузі руху «червоний коридор» громадянином України ОСОБА_2 ввезено зовнішньоекономічний товар:
- легковий автомобіль вживаний марки Hyundai, модель Tuсson, ідентифікаційний номер (кузов) НОМЕР_2 , який переміщується транспортним засобом з реєстраційним номером
НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , за митною декларацією типу IM ЕЕ 26UA205000756808U2.
Як підставу для переміщення вказаного товару гр. ОСОБА_3 до митного контролю подав товаросупровідні документи, у тому числі:
- рахунок-фактура (іnvoice) №S00643 від 01.06.2026 року; 
- специфікація №S00643 від 01.06.2026 року; 
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 ; 
- довіреність №S00643 від 01.06.2026 року.
Відповідно до поданих товаросупровідних документів, у митному режимі імпорт, на адресу ТОВ «ІНДЕВОР+» (45603, Волинська обл., с. Струмівка, вул.Рівненська, 134А, код ЄДРПО 43451380) заявлено до переміщення товар: «Легковий автомобіль, Б/У, марка - Hyundai, модель Tuсson, ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_7 , календарний рік виготовлення 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3». Відправником (продавцем) товару компанія «LAB Consulting s.r.o.» (05921, SNP 142/3, Svit, Slovakia), а його заявлена вартість становить 1400,00 євро, що згідно з курсом Національного Банку України відповідає сумі 72176, 30 гривень.
Вказана поставка товару здійснюється відповідно до зовнішньоекономічного Контракту від 21.03.2023 №03/21-LAB укладеного між компанією «LAB Consulting s.r.o.» та ТОВ «ІНДЕВОР+» (код ЄДРПОУ 43451380). У свою чергу, як підстава для пропуску на митну територію України вказаного товару, подані товаросупровідні документи, які виписані компанією «LAB Consulting s.r.o.» та підписані її керівником ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ).
У ході здійснення митного контролю, на вимогу посадової особи митниці, водієм ОСОБА_2 надано рахунок-фактура (Faktura) №26011 від 01.06.2026 року відповідно до вказаного рахунку-фактури, продавцем зазначеного транспортного засобу є компанія «UAB D&S transportas» (Gelyno g. 5C, 68229 Marijampole), покупцем виступає фізична особа ОСОБА_5 (Ukraina), а його вартість становить 2150,00 євро, що на дату переміщеня через митний кордон України, згідно з курсом Національного Банку України, відповідає сумі 110 778, 97 грн.
Від надання письмових пояснень гр. ОСОБА_3 відмовився.
Листом Львівської митниці від 08.06.2026 №7.4-1/20-01/14/15054 викликався керівник компанії «LAB Consulting s.r.o.» ОСОБА_1 , який прибув 09.06.2026, однак від надання письмових пояснень відмовився.
Таким чином, встановлено, що з метою ввезення на митну територію України у митному режимі імпорт товару: «Легковий автомобіль, Б/У, марка - Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , календарний рік виготовлення – 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3» за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ 26UA205000756808U2 керівник компанії «LAB Consulting s.r.o.» ОСОБА_1 надав товаросупровідні документи (рахунок-фактура (Invoice) №S00643 від 01.06.2026; специфікація №S00643 від 01.06.2026), які у подальшому подані митному органу України, як підстава для пропуску товару на митну територію України, у яких містяться неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та вартості товару. 
Представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, просив визнати його винним та визначити міру стягнення. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом скерування повістки за його місцем проживання. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.
Заслухавши думку представника митниці, представника особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).
Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)
Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).
Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно зУКТ ЗЕДта його митної вартості.
Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник при перевезенні автомобільним транспортом надають митному органу в паперовій або електронній формі документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).
Відповідно до ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
Згідно наявних у матеріалах справи доказів, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення транспортного засобу марки Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , календарний рік виготовлення – 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3 документів, одержаних незаконним шляхом, що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами: 
-протоколом про порушення митних правил № 0947/UA209000/24 від 09.06.2026 року;
-рахунком-фактурою №26011 від 01.06.2026 року;
-витягом електронної копії декларації;
-митною декларацією ОСОБА_6 від 02.06.2026 року;
-висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 09.07.2026 року № 1420003400-0711.
На основі вищевказаних письмових доказів, судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 з метою переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , календарний рік виготовлення – 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3, надав водієві ОСОБА_7 , як підставу для переміщення рахунок-фактура (Invoice) №S00643 від 01.06.2026; специфікація №S00643 від 01.06.2026, які у подальшому подані митному органу України, як підстава для пропуску товару на митну територію України, у яких містяться неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та вартості товару, що, в свою чергу, свідчить про умисність та протиправність його дій.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на цереміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення транспортного засобу марки Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , календарний рік виготовлення – 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3 документів, що містять неправдиві відомості.
Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку суть правопорушення наведена у протоколах представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.
Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.
Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.
Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу ближче до мінімальної межі санкції ч.1 ст. 483 МК України в розмірі 50% вартості товару безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією вказаного товару.
Оскільки вартість незаконно переміщеного через державний кордон України товару, а саме автомобіля марки Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1420003400-0711 від 09.07.2026 року становить 296 243, 95 грн., то з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності слід стягнути штраф в розмірі 148 121, 98 грн. (296 243, 95*50%=148 121, 98) з конфіскацією товару.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 665,60 грн., а на користь Львівської митниці витрати на зберігання товару у сумі 36826, 21 грн.
Керуючись ст.ст. 483, 541 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмета порушення митних правил, що становить 148 121, 98 (сто сорок вісім тисяч сто двадцять одна) грн. 98 коп.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0947/UA209000/2026 від 09.06.2026 року, а саме транспортний засіб Hyundai, модель – Tucson ідентифікаційний номер (кузов) - НОМЕР_8 , календарний рік виготовлення – 2006, двигун - бензин, робочий об?єм циліндрів - 1975 см3, – вилучити в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметами порушення митних правил, в сумі 36 826, 21 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 665,60 грн судового збору.
Повний текст постанови виготовлено 25 серпня 2026 року.
Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя       Мироненко Л.Д.