Справа № 445/1339/26
провадження № 3/445/496/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2026року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М.В., з участю адвоката Колодзінського М.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Формулювання правопорушення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_1 16.05.2026, о 23 год. 07 хв. в м. Золочів, вул. Гайдамацька, 12, керував автомобілем марки Нісан Прімера, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.
Стаття (частина статті) Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за вищезазначене адміністративне правопорушення.
Частина 1 статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -
тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правова позиція сторони захисту.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вичненні правопорушення заперечив, вказав, що транспортним засобм не керував, дійсно вживав алкоголь з товаришем біля «Маркету», та зателефонував дружині, щоб вона прийшла та забрала автомобіль. Пізніше дружина відвезла його на авто додому та піднялася до квартири, а він залишився в авто курити, через що пересів на водійське місце, щоб викурити сигарету, про що подав аналогічне письмове пояснення.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Колодзінський В.М. в судовому засіданні заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, та просив закрити провадження у справі, вказав, що останній не керував у вказаний час та дату транспортним засобом, за кермом була його дружина ОСОБА_2 . Також подав письмове клопотання про закриття провадження у справі із аналогічними доводами.
Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.
Працівник поліції Цюпка Б.М. в судовому засіданні надав пояснення щодо обставин справи, а саме те що він з напариком отримали інформацію, що автомобілем Нісан Прімера біля «Маркету» керує водій в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому в ході переслідування був виявлений автомобіль, який паркувався та водій в з ознаками алкогольного сп`яніння, на якого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та відмову від дачі показів, свідок ОСОБА_2 яка є дружиною ОСОБА_1 вказала, що 16.05.2025, близько 22 год. 00 хв. підійшла до «маркету», який неподалік від дому, щоб забрати автомобіль, оскільки їй подзвонив чоловік, та пояснив, що хоче з товаришем випити пива та вже не сідатиме за кермо. В подальшому, вона приїхала з чоловіком під дім, та піднялася до квартири, а чоловік залишився в авто допивати пиво та хотів курити. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи та клопотання його адвоката Колодзінського В.М., покази працівника поліції Цюпки Б.М., та свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Так, вина ОСОБА_1 повністю та об`єктивно стверджується дослідженими судом належними, достовірними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 667883, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобоу, дослідженим в судовому засіданні компакт-диском із відеоматеріалами підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.
Спростування доводів сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП.
Щодо доводів адвоката сторони захисту слід вказати, що пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні та на місці зупинки транспортного засобу (що вбачається із відеозапису) відрізняються, вказана особа сидить на водійському місці, а сигнали гальмування машини горіли червоним світлом, що вбачається із доданого до матеріалів компакт-диску із відеоматеріалів. Окрім того, суд скептично ставиться до наданих показів ОСОБА_2 та оцінює такі, як надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Висновки суду.
Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Дотримання стандартів справедливості провадження досягається через дотримання прав сторони захисту з урахуванням якості доказів сторони обвинувачення, включно з вирішенням питання про те, чи породжують сумнів щодо їх надійності або точності обставини, за яких їх було отримано, чи були використані у провадженні докази, отримані з порушенням права на захист.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №688/788/15-к від 04 липня 2018 року, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчиненене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Підстав для закриття провадження у справі чи направлення справи на доопрацювання не вбачаю, тому що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, повністю узгоджуться між собою, та які підтверджують вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому в задоволенні клопотання авдоката слід відмовити.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 слід визнати винним у порушенні п. 2.5 ПДР України та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ввавжаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно Закону України "Про судовий збір" із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ч.1 ст. 130, 221, 283, 284 КУпАП суддя ,-
п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання – відмовити.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.
У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Суддя М. В. Бакаїм