Справа № 544/1905/26
пров. № 3/544/664/2026
Номер рядка звіту 156

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Нагорної Н. В.,
за участі:
секретаря Киричевської В.М.,
захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова О.О.,
розглянувши матеріали, що надійшли з ВП № 1 ГУНП в Полтавській області, у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 19.06.2026 о 14:55:00 в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області по вул. Січових Стрільців, 24, керував автомобілем Део, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, порушення мови. При продуві газоаналізатора алкотест «Драгер» зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу вміст алкоголю становить 1,13‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
31.07.2026 від адвоката ОСОБА_1 – Александрова О.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтоване наступним. Щодо зупинки транспортного засобу адвокат вказує на те, що з відеозапису вбачається, що працівники поліції ведуть між собою розмову щодо необхідності безпідставної зупинки транспортного засобу, а саме зазначають що «на транспортний засіб є страховка, … але потрібно все одно перевірити водія». Зазначене свідчить про безпідставну зупинку водія. Враховуючі те, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 не відповідає жодним підставам, визначеним ст.35 Закону України "Про Національну поліцію", працівники поліції безпідставно та протизаконно зупинили відповідний транспортний засіб. Таким чином, докази, отримані у незаконний спосіб, не можуть слугувати підставою звинувачення ОСОБА_1 у порушені ст 130 КУпАП. Щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 адвокат вказує на те, що 19.06.2026 працівник поліції зазначає що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проте зазначене не відповідає дійсності. Так як ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції бездоказово зазначили в протоколі, що ОСОБА_1 нібито «керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння». Щодо ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів адвокат зазначає таке. У ОСОБА_1 були відсутні всі ознаки алкогольного сп`яніння передбачені Інструкцією, а саме: відсутній запах алкоголю з порожнини рота, відсутнє порушення координації рухів, відсутнє порушення мови, відсутнє тремтіння пальців рук, не відбувалася різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка відповідає обстановці, не було порушення мови та координації рухів, не звужені та не дуже розширені зіниці, які реагують на світло, звичайна жвавість та/чи рухливість ходи, мови. Тобто, у поліції не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані, алкогольного чи іншого сп`яніння, а отже були відсутні підстави на проведення огляду на стан такого сп`яніння. Також адвокат вказує на те, що відеозапис, наявний у другому відеофайлі, який доданий до протоколу, ведеться не безперервно, а саме, зокрема, час перерви у відеозапису: з 05хв 10с до 05хв 20с, з 10хв 20с до 10хв 30с, з 15хв 30с до 15хв 40с, з 20хв 40с до 20хв 50с, з 25хв 50с до 26хв 00с, з 31хв 01с до 31хв11с, з 38хв 10с до 38хв 20с, з 4хв 20с до 43хв 28с, з 48хв 29с до 48хв 39с, з 53хв 40с до 53хв 50с. Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Файл з відеозаписом, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить будь-якого моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом або зупинення його в процесі керуванням транспортним засобом. Крім того, відеозапис з камери DDPAI X2Spro Front, який нібито фіксує факт руху транспортного засобу, не зазначений ні в протоколі, ні в доданих до протоколу документах, а отже є неналежним доказом та не має бути врахований при розгляді справи в суді. Щодо медичного обстеження адвокат звертає увагу на таке. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений відносно ОСОБА_1 не містить дати відповідного огляду та не визначено дати складання зазначеного акту. Отже відповідний акт є неналежним доказом у даній справі. Під час складання протоколу поліцейськими чинився вплив на ОСОБА_1 через направлення «ненароком» на нього автоматичної зброї, а також, без фіксації технічними засобами, наполягання визнати вину, написати якісь зізнання та підписати все, що зазначать поліцейські. Поліцейськими не пропонувалось ОСОБА_1 у проведені огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я, що є порушенням п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. ОСОБА_1 був згоден пройти у медичному закладі огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я та вимагав від працівників поліції надати йому направлення на проходження огляду у медичному закладі на стан алкогольного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я, але ці вимоги залишились без задоволення. Крім цього, адвокат наголошує на тому, що поліцейські не запропонували ОСОБА_1 зв`язатися з адвокатом за для отримання професійної правничої допомоги при здійснені поліцейськими дій по притягненню його до адміністративної відповідальності. Таким чином при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські порушили конституційне право ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним. Всі вище перелічені факти є підставами для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 – Александров О.О. підтримав своє клопотання про закриття провадження у справі, просив його задовольнити та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши захисника особи, стосовно якої складено адміністративний протокол, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами у відповідності до ст. 251 КУАП, а саме:
- протоколом серії ЕПР1 № 697242 від 19.06.2026, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 19.06.2026 о 14:55:00 в м. Пирятин Лубенського району Полтавської області по вул. Січових Стрільців, 24, керував автомобілем Део, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, порушення мови. При продуві газоаналізатора алкотест «Драгер» зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, вміст алкоголю в якої становить 1,13‰, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;
- результатом тесту на алкоголь № 986 приладом «Alcotest 6810» до протоколу ЕПР1 № 697242, з якого вбачається, що 19.06.2026 о 14год 58хв ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник алкотестера – 1,13‰;
- направленням на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Пирятинська міська лікарня» від 19.06.2026, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, про що власноручно зазначив в направленні та засвідчив своїм підписом;
- відеозаписами правопорушення з нагрудної камери поліцейського до протоколу серії ЕПР1 № 697242 від 19.06.2026, на яких зафіксовано, що транспортний засіб Део, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції та було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора "Drager Alkotest», на що ОСОБА_1 добровільно дав свою згоду на проходження тесту, після чого здійснив продув газоаналізатора, результат тесту – 1,13‰. Будь-яких заперечень він не заявляв.
З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дослідженими доказами підтверджується, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейськими було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкції).
Оцінюючи доводи захисника Александрова О.О. про те, що в матеріалах справи не вказано жодної причини зупинки та немає жодного документального підтвердження правомірності такої зупинки, а докази отримані в неналежний спосіб не можуть слугувати підставою звинувачення ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Так, дійсно на відеозаписі з бодікамери поліцейського не зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Проте, суд, вирішуючи питання про вплив порушень процедури зупинення транспортного засобу на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема, встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Суд констатує, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, убезпечила та запобігла вчинення нових правопорушень.
При цьому, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки із дослідженого в якості доказу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, натомість пояснив, що ремонтував авто і від`їхав недалеко перевірити авто.
Також суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не пропонувалося працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Вказане спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на місці зупинки чи у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці. 
До того ж, не знайшло свого підтвердження посилання захисника на те, що під час складання протоколу поліцейськими чинився вплив на ОСОБА_1 через направлення «ненароком» на нього автоматичної зброї.
Що стосується доводів захисника про те, що працівниками поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено право мати захисника, суд зазначає, що вказане не є обмеженням права особи на захист, оскільки ст.268 КУпАП передбачено право особи при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Натомість, КУпАП не передбачає обов`язковою присутність захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Справа в суді розглядалася за участі захисника, під час судового розгляду було досліджено докази по справі за його участю. За таких обставин право особи на захист повністю реалізовано під час розгляду справи в суді.
Крім того відеозаписи з двох портативних відеокамер поліцейських (бодікамер) є безперервними, про що свідчать години початку та кінця відеозаписів, які зафіксовані перед початком кожної частини відеозаписів, що спростовує доводи сторони захисту про небезперервність відеозаписів.
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.
Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ч.1 ст.130, ст.283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача ГУК у м. Києві/м. Київ, р/рUA908999980313111256000026001, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Сторони виконавчого провадження:
Стягувач за рішенням про стягнення штрафу: ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, місцезнаходження: вул. Зоряна, 7, м. Пирятин Лубенського району Полтавської області.
Стягувач за рішенням про стягнення судового збору: Державна судова адміністрація України, код ЄДРПОУ 26255795, місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Н.В.Нагорна