Справа № 632/1409/26	
 	провадження №3/632/386/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чугуїв Харківської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - постанова Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи 10 жовтня 2025 року притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема за вчинення домашнього насильства психологічного характеру, повторно протягом року вчинив домашнє насильство, однак вже фізичного характеру, за наступних обставин.
Так, 27 червня 2026 року близько 11 години 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , вчинив дії фізичного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вдарив останню рукою по обличчю. 
Внаслідок зазначених вище протиправних дій ОСОБА_1 була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої. 

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, та пояснив, що 27 червня 2026 року близько 11 години 00 хв. він дійсно перебував поруч із під`їздом будинку АДРЕСА_2 , де також перебувала його колишня дружина – ОСОБА_2 , яка сиділа на лавочці. 
Ударів останній він не наносив, а лише погладив її рукою по обличчю. 

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа.

Згідно із п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 

Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, зокрема передбаченого частиною першою, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами, тощо.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за наведених вище обставин, повністю підтверджується сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 161065 від 27 червня 2026 року, з якого вбачається, що у цей день близько 11 години 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля під`їзду, вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме вдарив рукою по обличчю, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком. Хоча вони й розлучені, однак спільно проживають у одному житлі – квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 зловживає алкогольними напоями й постійно вчиняє щодо неї домашнє насильство психологічного характеру.
27 червня 2026 року близько 11 години 00 хв. вона сиділа на лавочці біля під`їзду зазначеного вище будинку. 
За цих обставин до неї підійшов ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та не дивлячись на те, що вона перебуває у стані після перенесеного інсульту, наніс їй удар рукою у ліву частину обличчя, внаслідок чого у неї виникло почервоніння шкіри. Однак, з метою встановлення (фіксації) наявності тілесних ушкоджень вона до закладу охорони здоров`я не зверталася, судово-медичне обстеження не проходила. 

Із рапорту помічника чергового ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 27 червня 2026 року та протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від цієї ж дати, вбачається, що у цей день о 10 годині 49 хв. ОСОБА_2 звернувшись до правоохоронного органу, повідомила про те, що ОСОБА_1 , за наведених вище обставин, вчинив щодо неї домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив її рукою по обличчю.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_2 , вона та її колишній чоловік спільно приживають у квартирі АДРЕСА_3 .
27 червня 2026 року близько 11 години 00 хв. вона сиділа на лавочці поруч із зазначеним будинком. 
За цих обставин до неї підійшов ОСОБА_1 , який вийшов з під`їзду і перебував у стані алкогольного сп`яніння, та вдарив її рукою по обличчю. 

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 – мешканки квартир АДРЕСА_4 , вона 26 червня 2026 року близько 11 години 00 хв. перебуваючи вдома побачила у вікно як з під`їзду вийшов ОСОБА_1 , який підійшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , що сиділа на лавочці, та вдарив її рукою по обличчю. Після цього ОСОБА_1 зайшов назад у під`їзд. 

У зв`язку із наведеними вище подіями стосовно ОСОБА_1 як кривдника був винесений терміновий заборонний припис строком на три доби, відповідно до якого йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою – ОСОБА_2 . 

За формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеною щодо ОСОБА_1 , ризик небезпеки визначений як низький. 

Довідкою інспектора СРПП ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області та постановою судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2025 року (справа № 632/1894/25), що набрала законної сили 21 жовтня 2025 року, підтверджується той факт, що ОСОБА_1 раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 

Приймаючи до уваги те, що наведені вище пояснення ОСОБА_2 , письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , конкретні, послідовні, узгоджуються між собою в деталях, а також узгоджуються з даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та інших доказах, доходжу висновку, що вони є достовірними, а тому їх слід покласти в основу постанови.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_1 , 27 червня 2026 року він перебував увесь день вдома, ніяких конфліктів та суперечок з ОСОБА_2 у нього не було. Чому вона викликала поліцію йому не відомо. Будь-яких фізичних дій щодо ОСОБА_2 він не вчиняв. 

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він не вчиняв домашнього насильства, зокрема дій фізичного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , а лише погладив її рукою по обличчю, не відповідають дійсним обставинам, є надуманими, оскільки вони суперечать його ж письмовим поясненням, та не тільки не ґрунтуються на доказах, але й спростовуються достовірними даними, які містяться у наведених доказах, що взяті в основу постанови, і розцінює ці його пояснення як позицію захисту, обрану ним з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він повторно протягом року, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діючи умисно з наміром заподіяти шкоду потерпілій шляхом порушення її прав і свобод, вчинив домашнє насильство, тобто вчинив умисні дії фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілої.

При вирішенні питання про визначення виду та міри стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини. 

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить направлення кривдника на проходження програми для кривдників (п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону).

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 28 Закону, кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів.
Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму (ч. ч. 8, 9 ст. 28 Закону).

Враховуючи обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, спрямованість його поведінки, з метою формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, вважаю, що, окрім накладення адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_1 слід направити до органу місцевого самоврядування на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом, строком на три місяці.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк три доби.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 коп.

Направити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність ст. 390-1 КК України.

Копію постанови після набрання законної сили направити до Златопільської міської ради Харківської області - для організації виконання постанови в частині проходження програми для кривдників.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:	Г. М. Васянович