ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
24 серпня 2026 року
м. Харків
справа № 642/2507/26
провадження № 22-ц/818/4235/26
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Шабельнікова С.К., Савенка М.Є.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07 квітня 2026 року виданого за заявою стягувача Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів», за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2026 року, постановлену суддею Процентка Л.Г., -
В С Т А Н О В И В :
07.04.2026 Холодногірським районним судом м. Харкова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» (61140, м.Харків, пров. Золотий, 4, р/р НОМЕР_2 в ПАТ “Банк Восток» м. Харків, код ЄДРПОУ 33290649), заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01.05.2023 по 28.02.2026 в розмірі 1595 грн 96 коп (одна тисяча п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 96 копійок ), а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 332 (триста тридцять дві) грн. 80 коп.
23.04.2026 до суду від боржника ОСОБА_1 надійшла заява про скасування вказаного судового наказу.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2026 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 07 квітня 2026 року виданого за заявою стягувача Комунального підприємства «Комплекс з вивозу побутових відходів до ОСОБА_1 по цивільній справі № 642/2507/26 – повернуто заявнику без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та скасувати судовий наказ.
Зазначає, що дійсно до Заяви про скасування судового наказу, яка зареєстрована у суді 9169/26-Вх від 23.04.26, Скаржником не було додано квитанція про сплату судового збору з технічних причин, а саме система електронний суд не надала можливості сплатити судовий збір одночасно з подачею самої заяви про скасування судового наказу. В той же час, Скаржник окремим клопотанням, яке зареєстроване у суді 9159/26-Вх від 23.04.26, а саме в той же самий день з вказівкою на номер справи № 642/2507/26 направив до суду квитанцію про сплату судового збору. Таким чином, суд першої інстанції не повно дослідив всі матеріали справи, а саме ним не було досліджено клопотання про долучення квитанції про сплату судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу у справі 642/2507/26, що призвело до необгрунтованого рішення. Крім того, дійсно у тексті Заяви про скасування судового наказу відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін. В той же час, у справі наявна інформація про наявність у сторін електронного кабінету.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на вищенаведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Повертаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд виходив з того, що боржником подано заяву про скасування судового наказу, при цьому до такої заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, та не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.
Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, ч.1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додається зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до статті 4 Закону України про судовий збір за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році з 01 січня встановлений у розмірі 3328 гривень 00 копійок.
Отже, за пред`явленою заявою підлягає до сплати судовий збір у розмірі 166,40 грн.
Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Апеляційним розглядом встановлено, що 22.04.2026 ОСОБА_1 через підсистему «Електронний Суд» подала заяву про скасування судового наказу. В той же день 22.04.2026 року через підсистему «Електронний Суд» заявником була подана квитанція, яка підтверджує сплату судового збору у розмірі 170,40 грн. Вказаний документ міститься в матеріалах справи та підтверджує здійснення платежу 22 квітня 2026 року (а.с. 38).
Отже, висновок суду першої інстанції про неподання заявником документа, що підтверджує сплату судового збору, спростовується матеріалами справи, а тому у суду були відсутні передбачені ч.6 ст.170 ЦПК України підстави для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.
Крім того, суд першої інстанції безпідставно вказав, що в заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, при цьому не звернувши уваги на зміст п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, яка встановлює вимогу про зазначення у заяві про видачу судового наказу офіційної електронної адреси боржника лише у разі наявності такої інформації у заявника.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу.
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Холодногірського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2026 року – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий –       Н.П. Пилипчук

Судді –        С.К. Шабельніков

М.Є. Савенко