ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року | справа № 380/6852/26
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невидання наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю інвалідності ІІІ групи;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю інвалідності ІІІ групи;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у відмові у виключенні ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити зі списків особового складу ОСОБА_1 та направити його особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести повний розрахунок та виплату належного грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 . Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №184/26/262/В від 08.01.2026 позивачу встановлено 3 групу інвалідності за наслідками травми, що пов`язана з проходженням військової служби.
У зв`язку із встановленням інвалідності позивач з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 19.02.2026 із проханням про звільнення його з військової служби відповідно до пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Листом від 02.03.2026 у відповідь на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що рапорт солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за результатами розгляду погоджений та переданий для підготовки наказу по особовому складу про звільнення з військової служби, водночас зазначено, що виключення зі списків особового складу військової частини солдата ОСОБА_1 можливе лише у випадку його повернення до військової частини, оскільки такий відсутній на службі з 14.11.2025 по теперішній час.
Позивач зазначає, що позбавлений можливості з`явитися у військову частину в зв`язку із втратою на 65% працездатності внаслідок травм, отриманих під час проходження військової служби. Крім цього вважає, що його присутність не є обов`язковою, адже він не отримував жодного військового майна, у тому числі речового, інвентарних предметів чи зброї, а тому не має що здавати.
Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 15.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Від відповідача 23.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погодився. Зазначає, що відповідно до наказу командира НОМЕР_4 навчального механізованого полку №41-РС від 27.02.2026 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б», у зв`язку з викладеним, твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача не відповідають дійсності. 
Щодо зобов`язання відповідача виключити позивача зі списків особового складу частини звертає увагу, що для виключення зі списків особового складу військовослужбовець зобов`язаний подати рапорт про здачу справи та посади та відповідно здати усе наявне у нього військове (інвентарне) майно, яке за ним закріплене, після чого підписується обхідний лист. 
Однак, солдат ОСОБА_1 не повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює здачу посади та здійснення відповідних розрахунків з ним.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги. Окрім цього додатково повідомляє про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють його безпечне перебування у Військовій частині НОМЕР_1 , оскільки за фактом протиправних дій її службовців, зокрема застосування щодо нього фізичного насильства, відкрито кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Солдат ОСОБА_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18.06.2025 був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду курсанта навчального взводу відповідно до підготовки за військово-обліковою спеціальністю – 100, що підтверджується витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №176.
Згідно довідки ВЛК від 14.11.2025 №2025-1112-1131-3858-7, військово-лікарською комісією визначено рівень придатності позивача до несення військової служби, та зазначено наступне: «Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; Такі особи є непридатними до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах».
Відповідно до причинного зв`язку, вказано: «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби».
В подальшому, згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 184/26/262/B від 08.01.2026, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності за наслідками травми, що пов`язана з проходженням військової служби.
У зв`язку із встановленням інвалідності, позивач, з використанням засобів поштового зв`язку звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 19.02.2026, у якому просив про звільнення його з військової служби відповідно до пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із наявністю інвалідності) та зазначив, що не має бажання продовжувати військову службу.
Листом від 02.03.2026, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рапорт солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за результатами розгляду погоджений та переданий для підготовки наказу по особовому складу про звільнення з військової служби.
Крім того, відповідачем у відповіді зазначено, що виключення зі списків особового складу військової частини солдата ОСОБА_1 можливе лише у випадку повернення його до військової частини. Також зазначено, що позивач відсутній на військовій службі з 14.11.2025 по теперішній час.
Відповідно до наказу командира НОМЕР_4 навчального механізованого полку №41-РС від 27.02.2026 солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із наявністю інвалідності).
Листом від 30.03.2026, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що для видання наказу по стройовій частині про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, йому необхідно прибути за місцем несення служби для здачі посади у встановленому порядку.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невидання наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №2232-ХІІ закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок звільнення з військової служби встановлений статтею 26 Закону №2232-ХІІ.
Відповідно до підпункту б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану за станом здоров`я:
на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Згідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке зокрема регулює відносини, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби (далі Положення №1153/2008).
Згідно з пунктом 242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Згідно вимог п. 234 Положення №1153/2008 перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборони України.
Порядок проведення розрахунку вислуги років визначається Міністерством оборони України.
Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 затверджено Інструкцію про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі – Інструкція № 170).
Абзац 3 пункту 12.8 розділу XII Інструкції № 170 передбачає, що командири військових частин зобов`язані забезпечити своєчасне здавання посади, проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення їх з військової служби.
Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 № 40 (далі – Інструкція №40), у Збройних Силах України створюються такі види документів: наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.
Обхідний лист – документ, в якому зазначено структурні підрозділи, керівники яких мають засвідчити відсутність заборгованості військовослужбовця (працівника) перед ними.
Згідно з пунктом 2.8.10.1 Інструкції №40 обхідний лист видається військовослужбовцям (працівникам) службою діловодства перед виключенням їх зі списків особового складу частини (установи) після видання (надходження) наказу (витягу із наказу) про призначення або звільнення військовослужбовця (працівника), крім військовослужбовців, які під час дії особливого періоду визнані військово-лікарською комісією непридатними до військової служби або непридатними із переоглядом через 6-12 місяців.
В обхідному листі зазначаються військове звання, прізвище, ім`я та по батькові військовослужбовця, якому він видається, посадові особи служб забезпечення військової частини (установи). Обхідний лист підписує керівник служби діловодства (п. 2.8.10.1 Інструкції №40).
Підписаний обхідний лист керівниками служб забезпечення є підтвердженням для командира (керівника) військової частини (установи) про відсутність заборгованостей у військовослужбовця (п. 2.8.10.3 Інструкції №40).
Відповідно до пункту 30 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 (далі - Інструкція №280) зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків військової частини здійснюється виключно на підставі наказів по стройовій частині.
Згідно з п. 33 розділу III Інструкції №280 перед звільненням із військової служби військовослужбовець повинен бути ознайомлений із записами в послужному списку та з розрахунком вислуги років військовослужбовця на пенсію.
Відповідно до пункту 32 розділу II Інструкції №280 зараховування до списків особового складу військової частини або виключення із них здійснюється із поіменним зазначенням кожного військовослужбовця в наказі по стройовій частині.
Згідно з підпунктом 1 пункту 33 розділу II Інструкції № 280 виключення із списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: військовослужбовців, звільнених з військової служби, призначених для проходження військової служби до інших військових частин (у тому числі ті, які в установленому порядку направлені для подальшого проходження військової служби навчання за кордон на строк понад один рік), зарахованих на навчання до військових навчальних закладів, обраних народними депутатами України, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів із залишенням на військовій службі, а також направлених для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування), - з дня вибуття.
Згідно до абзацу десятого пункту 29 розділу V Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, у разі звільнення військовослужбовців з військової служби у запас або відставку в особливий період, у їх власність дозволяється залишати видані предмети речового майна особистого користування та інвентарне майно, вказані у відповідних примітках до Норм забезпечення. Інше інвентарне майно здається на речовий склад військової частини.
Також наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 затверджені Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Правила №280).
Відповідно до абзацу 4 пункту 11.1 Правил №280 грошовий атестат видається військовослужбовцю військовою частиною, в якій він перебуває на грошовому забезпеченні у випадку звільнення з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби).
Пунктом 11.3 Правил №280 встановлено, що грошовий атестат виписується у двох примірниках на кожного військовослужбовця окремо (друкованим способом або ручкою), підписується командиром військової частини і начальником фінансового органу і засвідчується особистим підписом власника грошового атестата та відтиском гербової печатки з найменуванням частини, зазначеної в атестаті, та реєструється у журналі реєстрації вихідної документації.
Грошовий атестат, який видається фінансовими органами, що забезпечують апарат Міністерства оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України підписується посадовими особами, визначеними керівниками цих фінансових органів.
Грошові атестати без підпису або печатки, з підчистками або Виправленнями, а також неправильно заповнені вважаються недійсними і не є підставою для зарахування військовослужбовця на грошове забезпечення.
У цьому випадку начальник фінансового органу витребує дублікат грошового атестата з попереднього місця служби військовослужбовця.
Перший примірник грошового атестата видається під підпис у картці особового рахунку військовослужбовця, в якій зазначається дата його видачі, а другий - залишається в діловодстві фінансового органу військової частини.
Отримані від військовослужбовців грошові атестати зберігаються у справах фінансового органу військової частини та знищуються після перевірки (дослідження) їх органами підрозділами Служби внутрішнього аудиту.
Відповідно до пункту 11.2 Правил №280 у грошовому атестаті зазначаються, зокрема:
- у пункті 2 - тарифний розряд за останньою займаною посадою, розмір посадового окладу та виплачена сума записуються словами; дата, до якої включно виплачено;
- у пункті 3 - розмір надбавки за вислугу років та виплачена сума записуються словами; дата, до якої включно виплачено. Також записується вислуга років для отримання надбавки за вислугу років (у тому числі пільговою вислугою) і зазначається станом на 01 число місяця, наступного за місяцем видачі грошового атестата;
- у пункті 4 (підпункти 4.1 - 4.7) - виплачені щомісячні додаткові види грошового забезпечення; назва виплати, яку отримував військовослужбовець за час виконання обов`язків за посадою, їх розмір та виплачена сума записуються словами; дата, до якої включно виплачено;
- у пункті 5 (підпункти 5.1 - 5.3) - виплачені одноразові додаткові види грошового забезпечення;
- у пункті 7 - сума виплаченої одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби (записується словами);
- у пункті 8 - дата, до якого числа включно виплачено індексацію;
- у пункті 9 - сума залишку непогашеного нарахування на день вибуття військовослужбовця з військової частини (записується словами);
- у пункті 13 - інформація про виплату інших видів грошового забезпечення, не передбачених формою грошового атестата;
- у пункті 14 - правильність записів, здійснених у пунктах 1 - 13, засвідчується особистим підписом власника грошового атестата.
Отже, грошовий атестат за правовою природою є документом про остаточний розрахунок з військовослужбовцем, який видається, зокрема, при звільненні військовослужбовця з військової служби під його особистий підпис, та підтверджує виплату належних такій особі складових грошового забезпечення, тобто є повідомленням про суми, нараховані та виплачені при звільненні.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові від 09.07.2026 у справі №240/15605/25.
Так, з матеріалів справи судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до наказу командира НОМЕР_4 навчального механізованого полку №41-РС від 27.02.2026 (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із наявністю інвалідності).
За таких обставин, суд вважає безпідставними позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невидання наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі пп. «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю інвалідності ІІІ групи та зобов`язання відповідача вчинити необхідні дії.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у відмові у виключенні ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає таке.
Так, судом вище встановлено, що листом від 30.03.2026, у відповідь на адвокатський запит представника позивача, Військова частина НОМЕР_1 повідомляла, що для видання наказу по стройовій частині, ОСОБА_1 необхідно прибути за місцем несення служби для здачі посади у встановленому порядку, оскільки такий відсутній на службі з 14.11.2025 по теперішній час.
Водночас, з аналізу наведених вище положень чинного законодавства випливає, що військова дисципліна не є абстрактною категорією, а полягає у конкретному, безумовному та сумлінному виконанні наказів командирів і вимог статутів. Специфіка військової служби в умовах особливого періоду вимагає від військовослужбовця найвищого ступеня відповідальності за стан ввіреного майна та дотримання процедурних порядків.
Також відповідно до процитованих норм права є очевидним, що після видання наказу про звільнення в запас у військовослужбовця виникає обов`язок здати справи та посаду й відповідно усе військове (інвентарне) майно, що за ним закріплене, отримати підписаний керівниками служб забезпечення обхідний лист.
Саме підписаний обхідний лист в розумінні п. 2.8.10.3 Інструкції №40 є підтвердженням для командира військової частини про відсутність заборгованостей у військовослужбовця.
Винятки щодо видачі обхідного листа встановлені лише для військовослужбовців, які під час дії особливого періоду визнані військово-лікарською комісією непридатними до військової служби або непридатними із переоглядом через 6-12 місяців, що не встановлено у даній справі.
Крім цього, перед остаточним звільненням військовослужбовців проводиться розрахунок вислуги років військової служби, а інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис.
Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Водночас, грошовий атестат, який за своєю правовою природою є документом про остаточний розрахунок з військовослужбовцем, також видається при звільненні під особистий підпис військовослужбовця.
За наведеного правового регулювання суд висновує про неможливість дистанційного виключення позивача зі списків особового складу військової частини без його особистої присутності та проходження необхідних процедур, а тому у суду відсутні підстави для визнання протиправними відповідних дій Військової частини НОМЕР_1 .
При цьому, суд звертає увагу, що доводи позивача про неможливість його явки до військової частини у зв`язку з проходженням лікування та наявністю інвалідності, як і застосування щодо нього насильства представниками Військової частини НОМЕР_1 не підтверджуються жодними доказами.
Наявність відкритого кримінального провадження стосовно заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , за відсутності обвинувального вироку суду не може бути достатнім доказу протиправного фізичного впливу на позивача.
Крім того, наявність у позивача ІІІ групи інвалідності не підтверджує неможливість його самопересування та не може бути достатнім доказом неможливості його явки до військової частини.
З огляду на викладені обставини суд приходить висновку, що за умови відсутності позивача у розташуванні Військової частини НОМЕР_1 , його остаточне звільнення з військової служби (виключення зі списків) не вбачається можливим.
Як наслідок, передчасними є позовні вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести повний розрахунок та виплату належного грошового забезпечення ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази стосовно заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Суддя | Братичак Уляна Володимирівна