УКРАЇНА
Справа № 196/1059/26
№ провадження 2/196/893/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Кузнецової Г.С.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа Ляшківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду с-ща Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ляшківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.1998 р. придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (перейменована АДРЕСА_2 . Договір купівлі-продажу №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р. зареєстровано Царичанською філією Придніпровської товарної біржі.
Звернувшись до державного реєстратора про реєстрацію права власності на житловий будинок, отримав 24.12.2025 р. рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений.
Тому позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р., укладений і зареєстрований у Царичанській філії Придніпровської товарної біржі 15.12.1998 р. 
Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2026 р. було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.26). 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати залишити за ним (а.с. 37).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с.38).
Представник третьої особи Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи третя особа повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомлено (а.с.35-36).
Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи цей спір, суд бере до уваги, що позовні вимоги по суті позову відповідач визнав, про що вказав у поданій суду заяві.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №86-НД/86-Н від 15 грудня 1998 року, який укладений і зареєстрований у Царичанській філії Придніпровської товарної біржі 15.12.1998 р. за №86-НД/86-Н (а.с. 12).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.05.2026 р., в параметрах запиту право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 - інформація відсутня (а.с.17).
Відповідно до відомостей №32 від 06.05.2026 р. виконавчого комітету Ляшківської сільської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_2 , що видана власнику ОСОБА_1 , останній зареєстрований за даною адресою з 25.03.1997 по цей час (а.с.19).
Як вбачається з рішення Ляшківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області "Про перейменування вулиць у населених пунктах Ляшківської територіальної громади" від 15.09.2023 р. АДРЕСА_3 , перейменовано на АДРЕСА_2 (а.с.20).
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Бабанською О. №82595778 від 24.12.2025 р. відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 про державну реєстрацію права власності за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 15.12.1998 р. №86-НД/86-Н, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку від 15.12.1998 р. №86-НД/86-Н повинен бути нотаріально посвідчений (а.с.11).
Згідно вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р. продавцем житлового будинку є ОСОБА_2 , тобто відповідач по даній справі, а покупцем ОСОБА_1 (а.с. 12). 
До спірних правовідносин суд застосовує такі норми права.
Згідно із ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Дія актів цивільного законодавства в часі регламентована ст. 5 ЦК України.
Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Отже, у даному випадку на момент переходу права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УPCP (в редакції 1963 року).
Згідно ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Житлового Кодексу України (з доповненнями 1993 року, в редакції, що діяла на час укладення договору) квартира (будинок) може бути придбана громадянами на біржових торгах.
Згідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 (чинної на момент укладення біржової угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 нього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.
Статтею 2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів. Отже, товарна біржа - це оптовий, регулярно діючий ринок, де відбувається торгівля сировиною, матеріалами, іншими товарами, допущеними до обігу на біржі, створений для зручності здійснення комерційної діяльності юридичними та фізичними особами, які, в свою чергу, повинні бути обов`язково зареєстрованими відповідною біржою як її учасники.
У відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
При цьому чіткої регламентації механізму допуску товарів до обігу на товарній біржі на той час не існувало. Необхідні зміни до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що дозволяли відмежувати об`єкти нерухомості від біржових операцій були внесені лише у 2003 році.
У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного домоволодіння у 1998 році, в самому Законі України «Про товарну біржу» не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього Закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржи.
Тому в цьому контексті немає підстав для визнання нікчемним договору купівлі-продажу №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р., що зареєстрований у Царичанській філії Придніпровської товарної біржі, за яким позивач купив спірне домоволодіння.
Отже, угоди, що зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, а лише не підлягають подальшому нотаріальному посвідченню. До нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст.40 Закону України "Про нотаріат", перелік яких є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" від 28 липня 1978 року № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року № 13 та від 25 травня 1998 року № 15) було роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки ті угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч.2 ст.47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.
На час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку 15.12.1998 р. сторони правочину не були обізнані про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст.15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали.
При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, і сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме, купівлі-продажу вищевказаної нерухомості, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеній чинним законодавством України в 1998 році. Усі вимоги договору купівлі-продажу нерухомості, сторонами були виконані, ніяких претензій щодо передачі майна не було, та сторонами правочину один до одного будь-які інші претензії не пред`являлися. 
Таким чином, оскільки продавець та покупець повністю виконали умови договору купівлі-продажу нерухомості, що вбачається з даного правочину та підтверджується підписами останніх на ньому при укладанні угоди, суд вважає, що ОСОБА_1 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР  і правомірно володів ним.
Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом приймається визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р., так як сторони виконали всі умови договору, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ляшківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним,- задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №86-НД/86-Н від 15.12.1998 р., укладений і зареєстрований у Царичанській філії Придніпровської товарної біржі 15.12.1998 року за №86-НД/86-Н.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Ляшківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, адреса місцезнаходження: с.Ляшківка, вул.Центральна,1, Дніпровський район Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ: 04338121. 

Суддя         Л.П. Бабічева