ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
15 липня 2026 року 	Справа № 280/2048/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23; код ЄДРПОУ 42822115)
до Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; код ЄДРПОУ 43985576)
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
11.03.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі – позивач) до Тернопільської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.02.2026 № UA403070/2026/000074/2.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ТД «АМТ» надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням викладеного вважає спірне рішення про коригування митної вартості товарів протиправним та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 16.03.2026 відкрито провадження у справі № 280/2048/26; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. від 30.03.2026 № 16791), в якому висловлює свою незгоду з заявленими позовними вимогами з тих підстав, що в поданих товариством документах містяться розбіжності. Також, надані позивачем документи не підтверджують усі числові значення складових митної вартості. При цьому, митним органом установлено, що вартість імпортованого товару є вищою, ніж заявлена позивачем. Наведене зумовило прийняття оскаржуваного рішення, у графі 33 якого містяться обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості. За таких обставин просить у задоволенні позову відмовити.
Крім того, 30.03.2026 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 16796) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Стосовно даного клопотання слід зазначити про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 2 ст. 12 КАС України).
Згідно з пунктом 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Як зазначено у ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведена необхідність розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання митниці.
Крім того, клопотання не містить будь-якої інформації стосовно предмету спору, яка може бути надана сторонами лише у судовому засіданні за участі їх представників та не може бути надана із заявами по суті справи.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (код ЄДРПОУ 42822115) за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткованням (код КВЕД 46.61).
10.07.2025 між ТОВ «ТД «АМТ» (Покупець) та WEIFANG AISIWO MACHINERY CO., LTD., Китай (Продавець) укладено Контракт № WFA/2, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує «Товар», в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного Контракту (п. 1.1. Контракту). Поставка Товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного Контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією (п. 2.1. Контракту). Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього Контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього Контракту. Сторони мають право після підписання Специфікації змінити умови поставки, зазначені в ній, шляхом підписання додаткової угоди (п. 3.1. Контракту).
У специфікації від 09.10.2025 № 2026-1А Сторони погодили поставку товару на загальну суму 256 134,26 доларів США, на умовах FOB Qingdao, China.
У специфікації від 09.10.2025 № 2026-1А-z Сторони погодили поставку товару на загальну суму 310,10 доларів США, на умовах FOB Qingdao, China.
23.01.2026 ТОВ «ТД «АМТ» заявлено до митного оформлення товар, отриманий від компанії WEIFANG AISIWO MACHINERY CO., LTD., Китай, за вказаним вище контрактом та подано до підрозділу Тернопільської митниці митну декларацію № 26UA403070000617U8, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари:
Товар № 1 «Машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту (в розібраному стані для зручності транспортування). Грунтофрези, застосовуються для інтенсивної обробки ґрунту, знищення бур`янів, подрібнення рослинних залишків, перемішування шарів грунту, закладення добрив і вирівнювання поверхні поля: Грунтофреза ФН-1,4 - 320шт. Грунтофреза ФН-1,4К - 160шт. Грунтофреза ФН-1,5 - 21шт. Грунтофреза ФН-1,5К - 36шт. Грунтофреза ФН-1,5У - 87шт. Грунтофреза ФН-1,6 - 48шт. Грунтофреза ФН-1,6К - 16шт. Грунтофреза ФН-1,6У - 64шт. Грунтофреза ФН-1,8 - 8шт. У частково розібраному стані, в комплекті з інструментом та приладдям для налагоджування та обслуговування. Виробник: WEIFANG AISIWO MACHINERY CO., LTD.»; 
Товар № 2 «Вироби з чорних металів інші, виготовлені методами токарної та фрезерної обробки, запасні частини до сільськогосподарської техніки. Не військового призначення: Корпус підшипника напівосі зовнішній ҐРУНОФРЕЗА 1GN-140 / Outer axle shaft bearing housing ROTATOR CUTTER 1GN-140 - 20шт;»; 
Товар № 3 «Ножі та різальні леза для машин або механічних пристроїв, що використовуються у сільському господарстві. Ножі для грунтофрез тракторів та мотоблоків, косарок, сівалок, мотокультиваторів: Ніж центральний ґрунтофрези 1GQN-180/200/220 / Central knife of rotator 1GQN-180/200/220 - 20шт;»; 
Товар № 4 «Арматура кріплення з недорогоцінних металів, що використовуються для тракторів цивільного сільськогосподарського призначення: Палець причіпного пристрою 1GQN-140 / Tow hitch pin 1GQN-140 - 20шт;»; 
Товар № 5 «Вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) та кривошипи. Для ремонту і технічного обслуговування сільськогосподарської техніки: Вал передавальний D38х8шлицов, d50 Ґрунтофреза 1GN-125 / Transfer shaft D38 x 8 splines, d50 ROTATOR CUTTER 1GN-125 - 10шт; Вал проміжний верхній D40, L91 Ґрунтофреза 1GN-125 / Upper intermediate shaft D40, L91 ROTATOR CUTTER 1GN-125 - 20шт; Вал передавальний L148, 8шлицов*D38 1GQN-125/140 / Transfer shaft L148, 8 splines * D38 1GQN-125/140 - 10шт;»;
Товар № 6 «Зубчасті колеса, ланцюгові зірочки та інші елементи передач, представлені окремо. Запасні частини до мототехніки, не військового призначення: Комплект конічних шестерень (вал Z-15*d-102,L-291,8шл*d-38)(D-152*24шл,8шл*d(43- 48) 1GQN160 / Bevel gear set (shaft Z-15 * d-102, L-291, 8 splines * d-38) (D-152 * 24 splines, 8 splines * d(43-48) 1GQN160 - 10шт;» 
Вартість заявленого до митного оформлення товару визначена позивачем за ціною господарської операції.
На підтвердження обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару, зазначеної у митній декларації від 23.01.2026 № 26UA403070000617U8 ТОВ ТД «АМТ» надано митному органу наступні документи: пакувальний лист від 27.10.2025 № б/н; рахунок-фактура (інвойс) від 27.10.2025 № WFA2026-1A; коносамент від 11.11.2025 № ZJSM25110149; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00379; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00390; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00395; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00417; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00418; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00425; накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) від 14.01.2026 № 00485; статус особи, яка подає митну декларацію № 1; банківський платіжний документ, що стосується товару від 12.12.2025 № 415; банківський платіжний документ, що стосується товару від 17.12.2025 № 425; банківський платіжний документ, що стосується товару від 05.01.2026 № 460; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 20.01.2026 № F/26/01/39; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 20.01.2026 № 5; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати від 20.01.2026 № 2001/3T; документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка на перевезення від 04.11.2025 № 18; прейскурант (прайс-лист) виробника товару - Прайс-лист від 03.11.2025; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001 – 3021, 3023) - Комерційна пропозиція від 03.11.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 09.10.2025 № 2026-1A; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 09.10.2025 № 2026-1A-z; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 10.07.2025 № WFA/2; договір (контракт) про перевезення від 01.03.2024 № 122; електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на вебсайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат від 25.11.2025 № C25MA3QDNPD50006; інші некласифіковані документи - Технічні характеристики від 27.10.2025; копія митної декларації країни відправлення від 06.11.2025 № 425820250001416343.
Крім того, листом від 10.02.2026 № 100203 товариство додатково надало виписку з банківського рахунку за грудень 2025 року та січень 2026 року, а також повідомило, що інші додаткові документи надаватись не будуть у зв`язку з їх відсутністю та неправомірністю вимог щодо їх надання, і висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
10.02.2026 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2026/000074/2, згідно з графою 30 якого митним органом самостійно визначено митну вартість задекларованих товарів.
При цьому, митницею зазначено про те, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості товару, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару.
Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.
За результатами опрацювання документів встановлено наступне:
«У відповідності до відомостей, зазначених у митній декларації від 23.01.2026 №26UA403070000617U8 та телекс-релізі (TELEX RELEAZE) від 11.11.2025 №ZJSM25110149 поставку оцінюваної партії товару здійснено морським транспортом у контейнерах з порту Qingdao, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Разом з цим, згідно із даних, наведених у накладній УМВС від 14.01.2026 №00390, 00395, 00417, 00418, 00425, 00485 товар переміщувався з порту Gdansk, POLAND через п/п Пшемисль-Мостиська до м. Тернопіль залізничним транспортом. Враховуючи вищезазначене, товар був перевантажений у порту Gdansk, що свідчить про наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару. Наданий до митного оформлення телекс-релізі (TELEX RELEAZE) від 11.11.2025 №ZJSM25110149 містить відмітку «Freight Collect», яка означає, що фрахт підлягає оплаті в порту призначення, тобто витрати на перевезення має сплатити отримувач вантажу. Разом з тим, у зв`язку з ненаданням декларантом договору на транспортування, митний орган не має можливості перевірки умови та порядок оплати транспортних послуг. Відповідно до пункту 11 заявки на міжнародне морське перевезення №18 від 04.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження (“overload”) Замовником ТОВ «Торговий дім «АМТ» у Експедитора «IMOGATE SOLUT|ON Sp. z o.o.» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг від 20.01.2026 №F/26/01/39, Довідці про транспортні витрати 2001/3T від 20.01.2026 та акту виконаних робіт №5 від 20.01.2026, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено перевантаження. До митного оформлення надано супровідні документи T-1 від 09.01.2026 №№ 26PL322080NS3A4BM3, 26PL322080NS3A4HM8, 26PL322080NS3A4KM5, 26PL322080NS3A4LM3, 26PL322080NS3A4MM2, 26PL322080NS3A4NM1, 26PL322080NS3A4SM7 та залізничні накладні від 14.01.2026 №№ 00379, 00390, 00395, 00417, 00418, 00425, 00485. Тобто, з наведеного вбачається, що товар до перезавантаження на потяг перебував на зберіганні в порту. Однак документів, що підтверджують зберігання товарів не були надані митному органу разом з іншими товаросупровідними документами. Таким чином, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме – витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Враховуючи вищезазначені розбіжності, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується.
Відповідно до п.5.2 Контракту № WFA/2 від 10.07.2025 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (додатках) до контракту. За домовленістю сторін умови оплати, зазначені у Специфікації, можуть бути змінені шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п.6 Специфікації № 2026-1A від 09.10.2025 оплата товару – 100% передоплата. Товар відправлено згідно коносаменту №ZJSM25110149 - 11.11.2025, однак банківські платіжні документи, що стосуються товару №415, 425, 460 датовано відповідно 12.12.2025; 17.12.2025; 05.01.2025. До митного оформлення подано додаткову угоду №1 яка змінює умови оплати, що датована 05.01.2026. З наведеного вище вбачається, що відправка товару відбулася без передоплати, що є порушенням умов п.6 Специфікації № 2026-1A від 09.10.2025, що в свою чергу може нести за собою додаткові витрати, які є складовою митної вартості товару, оскільки відповідно до п.8.2 Контракту № WFA/2 від 10.07.2025 передбачено: У разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим Контрактом, винна Сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки в повному обсязі. Копії платіжних інструкції від 12.12.2023 №415, від 17.12.2025 №425, від 05.01.2026 №460 не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п.1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216).
В поданій до митного оформлення копії митної декларації країні відправлення від 06.11.2025 №425820250001416343 загальна вартість товару становить 256504,06 дол.США, проте згідно фактури від 27.10.2025 №WFA2026-1A вартість товару становить 256444,36 дол.США.
В поданому до митного оформлення сертифікаті походження від 25.11.2025 №C25MA3QDNPD50006 зазначено класифікаційний код товару на рівні товарної позиції 8432, в поданій до митного оформлення копії митної декларації країні відправлення від 06.11.2025 №425820250001416343 зазначено класифікаційні коди 8432290000, 8432900000, а в поданій до митного оформлення митній декларації від 23.01.2026 № 26UA403070000617U8 класифікація товарів здійснюється за класифікаційними кодами 8432295000, 7326909890, 8208400000, 8302300090, 8483109590, 8483908990 УКТЗЕД.
Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ.
За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості товару № 1 за ЕМД від 09.02.2026 № 26UA204150000546U5 на рівні 3,26 дол. США/кг 734,07 дол.США/шт), Товар № 3 МД від 07.10.2025 № 25UA403070008977U4 на рівні 2,55 дол. США/кг, Товар № 4 згідно за ЕМД від 27.01.2026 № 26UA403070000774U5 на рівні 5,53 дол. США/кг.».
Позивач скористався правом, наданим частиною третьою статті 52 МК України, та оформив 16.02.2026 нову митну декларацію № 26UA403070001486U0, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товару та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю, визначеною відповідачем.
Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» звернулось до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України).
За правилами ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Частиною 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 55 Митного кодексу України).
За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.
При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
З огляду на наведені норми, суд також зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.
При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. 
Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.01.2022 у справі № 1.380.2019.005307.
Необхідно зауважити, що Законом України від 05.10.2006 № 227-V "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур" Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м. Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).
Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А "Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки)" у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.
Рекомендації Європейської економічної комісії ООН № 18 "Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі" 26-29 березня 2001 року вимагають, щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.
Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: "На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства".
Отже, митний орган може додатково вимагати лише ті документи, які можуть усунути обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару.
Вирішуючи даний спір, суд зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки поданих декларантом документів розбіжностей. В свою чергу, наведені обставини, на думку митниці, викликали обґрунтовані сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості.
Надаючи оцінку доводам митниці щодо наявності таких розбіжностей, суд звертає увагу на наступне.
На підтвердження обсягу понесених транспортних витрат позивачем до митного оформлення надано: договір ТЕО від 01.03.2024 № 122; заявку на перевезення від 04.11.2025 № 18; коносамент від 11.11.2025 № ZJSM25110149; рахунок від 20.01.2026 № F/26/01/39; акт виконаних робіт від 20.01.2026 № 5; довідку про транспортні витрати від 20.01.2026; накладні від 14.01.2026 №№ 00379, 00390, 00395, 00417, 00418, 00425, 00485.
Зазначені у спірному рішенні зауваження щодо наданих документів, на думку суду, не можуть бути підставами для коригування митної вартості товарів, оскільки не можуть вважатись розбіжностями в наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, з наступних підстав.
У Заявці на перевезення від 04.11.2025 № 18, яка є невід`ємною частиною Договору ТЕО від 01.03.2024 № 122 та узгоджує умови саме для цієї партії товару, Сторони зафіксували вартість послуг. У рядку «Вартість послуги» зазначено фіксовану суму, яка погоджена сторонами для доставки товару за маршрутом Циндао – Тернопіль судном типу контейнеровоз та залізничним транспортом. 
Рахунок за перевезення від 20.01.2026 № F/26/01/39 та Акт виконаних робіт від 20.01.2026 № 5 містять вичерпний перелік наданих послуг. В описовій частині цих документів зазначено призначення платежу: «фрахт з урахуванням перевалки та НРР», що підтверджує включення витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи до заявленої вартості. Експедитор, як професійний учасник ринку, що здійснює розрахунки з портовими терміналами, не виставив Клієнту жодних додаткових рахунків за зберігання вантажу. Таким чином, у Клієнта (Декларанта) відсутнє зобов`язання зі сплати таких витрат, а отже вони не можуть бути додані до митної вартості, оскільки остання базується виключно на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті.
Довідка про транспортні витрати від 20.01.2026, видана експедитором, слугує підтвердженням структури витрат для митних цілей. У цьому документі експедитор підтверджує розподіл витрат до та після кордону України, а також факт відсутності будь-яких додаткових нарахувань, не передбачених основним рахунком.
Таким чином, сукупний аналіз заявки, рахунку, акту та довідки у їх взаємозв`язку з Договором ТЕО свідчить, що витрати на перевалку та НРР включені до складу задекларованого фрахту, а витрати на зберігання фактично не виникли, що робить висновки митного органу про неповноту відомостей щодо складових митної вартості безпідставними.
Суд наголошує, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Митницею не надані обґрунтовані докази про наявність у позивача додаткових витрат на транспортування товару.
Щодо зауваження митного органу стосовно оплати товару та банківських платіжних інструкцій, суд зазначає наступне.
Вказані підстави для коригування суд вважає необґрунтованими, оскільки з наданих банківських платіжних документів № 415, № 425 та № 460 вбачається, що оплата вартості товару, поставленого за специфікацією № 2026-1А здійснена в повному обсязі. Термін оплати не впливає на правильність визначення митної вартості.
Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 № 380/842/20 зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. 
Стосовно зауважень митниці про те, що платіжні інструкції не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п. 1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216), суд зазначає таке.
Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 затверджено Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, який містить розділ II з назвою «Порядок оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах», пунктом 14 якого визначено вимоги до обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, зокрема: 13) підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.
Разом із тим, відповідно до пункту 26 вказаного Положення № 216, надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів. 
Досліджені судом копії платіжних інструкцій № 415, № 425 та № 460 містять відмітки банку, що свідчить і про відповідність заповнення реквізитів даних платіжних інструкцій в іноземній валюті вимогам розділу II Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, і про прийняття та їх виконання банком.
Зазначене спростовує доводи митниці про те, що надані позивачем платіжні інструкції не можуть бути прийняті як підтвердження оплати за товар.
Стосовно твердження «В поданій до митного оформлення копії митної декларації країні відправлення від 06.11.2025 №425820250001416343 загальна вартість товару становить 256504,06 дол.США, проте згідно фактури від 27.10.2025 №WFA2026-1A вартість товару становить 256444,36 дол.США.», суд зазначає наступне.
Зазначені підстави для коригування є необґрунтованими, оскільки копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Щодо зауваження митного органу про розбіжність кодів у сертифікаті походження та митній декларації країні відправлення, суд зазначає, що такі коди не впливають на визначення митної вартості товару.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Приписами статті 60 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Суд звертає увагу, що, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем не надано будь-яких пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії подібного товару, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості товару із застосуванням другорядного методу.
Такий підхід прямо суперечить положенням ст. 60 Митного кодексу України.
Суд також зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Зазначене відповідає усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова від 02.03.2021 у справі № 380/842/20, від 23.02.2021 у справі № 805/5039/16-а, від 24.12.2020 у справі № 808/1676/16 тощо).
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.02.2026 № UA403070/2026/000074/2.
3. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 26 624 (двадцять шість тисяч шістсот двадцять чотири) гривні 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23; код ЄДРПОУ 42822115) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (46400, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 38; код ЄДРПОУ 43985576).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення складено та підписано 15.07.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко